П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/17296/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
02 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сапальової Т.В.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з цим позовом та просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017– 2019 роки (який становить 7763,17 грн), з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115; 
- зобов`язати відповідача здійснити індексацію та перерахунок пенсії відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017– 2019 роки в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнти збільшення 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115 та провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 15 червня 2025 року. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року позов задоволений повністю. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
Суд першої інстанції встановив, що позивачу з 07.05.2020 призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2017– 2019 роки у розмірі 7763,17 грн. 
Під час апеляційного провадження підтверджено, що відповідач при проведенні щорічних індексацій пенсії позивача у 2021– 2023 роках не застосовував встановлені урядом коефіцієнти збільшення (1,11, 1,14 та 1,197) до первинного показника заробітної плати (7763,17 грн), а натомість встановив фіксовані щомісячні доплати (100 грн, 135 грн та 100 грн), посилаючись на обмеження, передбачені підзаконними актами. Надалі, у 2024– 2025 роках, коефіцієнти 1,0796 та 1,115 застосовувалися пенсійним органом не до індивідуальної бази позивача, а до штучно сформованої розрахункової величини. 
Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак — наявності правових підстав для повного задоволення адміністративного позову. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Частиною п`ятою статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV. 
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. 
З метою реалізації цієї норми Кабінетом Міністрів України 20 лютого 2019 року прийнято постанову № 124, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Порядок № 124). 
Згідно з пунктом 5 Порядку № 124, перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на відповідний коефіцієнт. Кожен наступний перерахунок проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника. 
Колегія суддів наголошує, що положення пункту 5 Порядку № 124 у частині фіксації базової розрахункової величини станом на 01.10.2017 не узгоджуються з приписами ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV, оскільки вони по-різному визначають об`єкт, який підлягає збільшенню на коефіцієнт індексації: за законом: збільшенню підлягає той показник середньої заробітної плати (доходу), який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії конкретної особи при її призначенні; за підзаконним актом (Порядком №124): уніфікований для всіх показник середньої заробітної плати станом на 01 жовтня 2017 року. 
На підставі визначених у статті 7 КАС України правил пріоритетності законів над підзаконними актами, у разі їх суперечності суд застосовує норми акта вищої юридичної сили — тобто Закону № 1058-IV. 
Таким чином, при проведенні щорічної індексації пенсії, призначеної позивачу у 2020 році, послідовному збільшенню на затверджені урядом коефіцієнти (1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115) підлягає саме той індивідуальний показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який брався для обчислення його пенсії — 7763,17 грн. Заміна такого перерахунку фіксованими текстовими доплатами (100 грн чи 135 грн) є протиправною та призводить до звуження змісту й обсягу конституційного права особи на належне пенсійне забезпечення. 
З урахуванням викладеного, абзаци перший та другий пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися виключно у взаємозв`язку та відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV. 
Доводи апеляційної скарги про наявність у пенсійного органу дискреційних повноважень чи правомірність застосування виключно норм Порядку № 124 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, суперечать сталій практиці Верховного Суду у подібних правовідносинах та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сапальова Т.В.    Сушко О.О.