ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/11170/25 пров. № А/857/35037/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року, ухвалене суддею Крутько О.В. у м. Львові у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі №380/11170/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, 

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2025 року позивач – ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якому просив визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у не здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №16 від 05.06.2020, виданої ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС», та архівної довідки №О- від 18.02.2013, виданої Державним архівом Львівської області; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 08.12.2024 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №16 від 05.06.2020, виданої ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС», та архівної довідки №О- від 18.02.2013, виданої Державним архівом Львівської області.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не здійснення перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №16 від 05.06.2020, виданої ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 08.12.2024 з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №16 від 05.06.2020, виданої ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС» згідно поданої заяви від 02.05.2025.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що обов`язковою умовою для зарахування пенсії за період страхового стажу до 01 липня 2000 року при обчисленні розміру пенсії є підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або ж підтвердження актом перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідках. Позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-IV згідно поданих документів та заяви 29.01.2025. На звернення позивача від 02.05.2025 Головним управлінням надано відповідь від 15.05.2025 №10148-10412/О-52/8-1300/25, якою заявнику роз`яснено, що ло заяви про призначення пенсії долучено довідки про заробітну плату від 18.02.2012 № О- за період роботи з грудня 1987 року по жовтень 1989 року, видану Державним архівом Львівської області та від 05.06.2020 № 16, за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року видану ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС». Оскільки, довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами скеровано запит щодо проведення перевірки поданих довідок. Після надходження акту перевірки органом Пенсійного фонду буде переглянуто рішення про призначення пенсії. 
Відтак, покликаючись на висновки Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №676/3575/16-а, згідно яких обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахуваненя такої заробітної плати первинними документами, скаржник вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про протиправність відмови пенсійного органу у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області.
08.12.2024 позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003.
Позивач звернувся до відповідача із заявою, просив надати інформацію чи враховано довідку №16 від 05.06.2020 про заробітну плату з 1988 року по 1992 рік для обчислення пенсії видану ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС» та архівну довідку №О- від 18.02.2013 про заробітну плату в Кооперативі “Проект” з 1987 року по 1989 рік, видану Державним архівом Львівської області.
Листом від 15.05.2025 №10148-10412/О-52/8-1300/25 пенсійний орган вказав заявнику на відсутність правових підстав для перерахунку пенсії на заявлених умовах. Відмова мотивована тим, що з 08.12.2024 заявнику призначено пенсії за віком відповідно до Закону 1058 згідно поданих документів та заяви від 29.01.2025. Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу роботи 42 роки 04 місяці 15 днів, в тому числі, враховано періоди роботи з 01.10.1986 по 29.06.1994 (згідно довідки від 05.06.2020 № 17) та з 28.07.1994 по 18.09.1994 (згідно довідки від 29.01.2025 № 1) (стаж враховано по 31.12.2024), коефіцієнт стажу - 0,42333 та із середньомісячної заробітної плати - 11197,05 грн (15057,09 грн. х 1,61366, де 15057,09 грн - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2022-2024 роки), коефіцієнт заробітку - 0,74364. Розмір пенсійної виплати з 08.12.2024 становить 4905,32 грн, а саме: 4740,05 грн - розмір пенсії за віком (11197,05 грн х 0,42333); 165,27 грн - доплата за 7 років понаднормового стажу. До заяви про призначення пенсії долучено довідки про заробітну плату від 18.02.2012 № О- за період роботи з грудня 1987 року по жовтень 1989 року видану Державним архівом Львівської області та від 05.06.2020 № 16 за період роботи з січня 1988 року по грудень 1992 року, видану ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС». Оскільки, довідки про заробітну плату не підтверджені первинними документами скеровано запит щодо проведення перевірки поданих довідок (а.с.24-25).
ОСОБА_2 , вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, звернувся до суду за захистом порушеного права на належне пенсійне забезпечення.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведені норми визначають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Розділу 2 Порядку № 22-1 передбачено, що для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року згідно додатку 1 із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року згідно додатку 1.
Згідно пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Підпунктом 3 пункту 4.2 Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій передбачено, що орган, що призначає пенсію при прийманні документів перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).
Зміст зазначених норм права свідчить, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 358/1179/17, від 17.04.2018 у справі № 376/2559/17, від 25.09.2018 у справі № 539/1386/17, від 10.07.2019 у справі № 539/2726/16-а, від 05.03.2020 у справі № 539/3234/16-а, від 10.08.2020 у справі № 266/2743/17, від 08.07.2021 у справі № 359/5785/16-а, від 12.11.2021 у справі № 433/1436/17.
Як убачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено позивачу в обчисленні пенсії з урахуванням наданої позивачем довідки довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №16 від 05.06.2020, виданої ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС», оскільки така не підтверджена первинними документами.
Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Так, позивачем до заяви про перерахунок пенсії позивачем надавалася довідка про заробітну плату за період з 1988 року по 1992 рік №16 від 05.06.2020, виданої ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС». Довідка містить необхідні реквізити та суми заробітної плати в охоплюваний нею період в розрізі кожного місяця (а.с.22).
Згадана довідка видана на підставі архівних зарплатних відомостей, в ній зазначено місцезнаходження товариства, за яким можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам, що відповідає пункту 17 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
При цьому відповідачем не надано суду доказів, що дані, які є в спірній довідці про заробітну плату позивача, містять неправдиві або недостовірні дані. 
Водночас слід зазначити, що неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності записів довідок первинними документами не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки видані належним органом та містять усі необхідні реквізити та відомості.
Виходячи з викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надана позивачем для врахування розрахунку розміру пенсії довідка ТОВ «ДІПРОСПЕЦАВТОТРАНС» №16 від 05.06.2020 відповідає вимогам Порядку № 22-1 та положенням частини першої статті 40 Закону № 1058-IV та містить всі необхідні відомості, тому відповідачем протиправно не враховано зазначену довідку для обчислення пенсії.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права є визначення пенсійному органу зобов`язання вчинити кореспондуючі праву позивача на належне пенсійне забезпечення дії.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З роз`яснень, які наведені в п.13.1 Постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", слідує, що у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Оцінюючи доводи апеляційного скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Оскільки рішення суду в частині відмовлених позовних вимог не є предметом оскарження, рішення суду в цій частині апеляційному перегляду не підлягає.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 липня 2025 року у справі №380/11170/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк