Справа №760/9284/26
Провадження №3/760/3215/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва від Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП надійшов матеріал про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №623918 від 25.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , 23.03.2026 о 10 год. 57 хв., по пр-т. Повітряних Сил, 66, що в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Volvo» моделі «FM 330», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу до транспортного засобу марки «Hyundai» моделі «Elantra», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень з транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Разом з цим, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №623921 від 25.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , 23.03.2026 о 10 год. 57 хв., по пр-т. Повітряних Сил, 66, що в м. Києві, керуючи автомобілем марки «Volvo» моделі «FM 330», державний номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу до транспортного засобу марки «Hyundai» моделі «Elantra», державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень з транспортним засобом, та не дочекавшись прибуття працівників поліції, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушиввимоги п.2.10.а ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнав та пояснив, що ДТП сталася з його вини. Разом з тим, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, заперечував, зазначивши, що місце ДТП умисно не залишав та не мав наміру ухилятися від виконання обов`язків, покладених на водія у разі причетності до ДТП. Також пояснив, що після події протягом близько трьох годин перебував на території складу та фактично не усвідомлював, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Лише після того, як до нього звернулися працівники та продемонстрували відеозапис із камер спостереження, він побачив факт ДТП та підтвердив свою причетність до неї. При цьому зазначив, що місце події умисно не залишав.
Суд дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення, схему місця ДТП та письмові пояснення учасників ДТП дійшов до наступного висновку.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, висновком експерта.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
У відповідності до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі «О' Галлоран та Франціc проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007), особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і спричиненням пошкоджень.
Згідно з п.п «а» та «д» п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди та повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.
Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п. 13.1 ПДР, внаслідок чого допустив дорожньо-транспортну пригоду та механічні пошкодження транспортних засобів. Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників пригоди, а також визнанням вини самим ОСОБА_1 у судовому засіданні.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є доведеною належними та допустимими доказами.
Разом з тим, відповідно до диспозиції ст. 122-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за залишення водіями транспортних засобів місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, всупереч встановленим правилам.
Для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, необхідним є встановлення факту умисного залишення особою місця дорожньо-транспортної пригоди з метою ухилення від виконання обов`язків водія, передбачених Правилами дорожнього руху України.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 умисно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про свідоме ухилення останнього від оформлення ДТП чи виконання обов`язків водія, суду не надано. Сам по собі факт відсутності особи на місці пригоди через певний проміжок часу без встановлення умислу на залишення місця ДТП не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, не доведена, а провадження у цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу та події адміністративного правопорушення.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок на користь держави.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15-ть днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через 15-ть днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
У разі несплати правопорушником штрафу у вищевказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постановив про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу зазначений у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова по справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя О.М. МОЗОЛЕВСЬКА