Справа № 337/1548/26
Номер провадження 2-о/337/91/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року	м. Запоріжжя	

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді Котляра А.М.
присяжних Боєвої В.В.
Большакової С.В.
за участю секретаря Ухань М.Ю.
представника заявника Соколової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Олександрівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 про оголошення фізичної особи померлою,
ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника та заінтересованих осіб.
12.03.2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, військовослужбовця загиблим (померлим) під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини. Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місцем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України вважати - м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона була дружиною солдата ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого проживала з ним однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
17.01.2025 року, заявник отримала сповіщення сім`ї про те, що її чоловік, гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісті 23 червня 2025 року поблизу м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, внаслідок ворожого мінометного обстрілу.
Відповідно до Акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 , приблизно о 05:40 23.06.2025 року почався ворожий мінометний обстріл по позиції 1 стрілецького батальйону «ТЕХАС» поблизу м. Вовчанськ, Чугуївського р-ну, Харківської обл. із напрямку с. Гатище Чугуївського р ну Харківської обл. в ході ворожого обстрілу зник безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій у період дії воєнного стану солдат ОСОБА_2 , гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_3 .
Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини.
В судовому засіданні представник заявника адвокат Соколова Н.І. заяву підтримала, просила суд її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, своїх заперечень або пояснень щодо заяви суду не надав.
Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 Козак Р.Д. просив суд проводити судове засідання за його відсутності. Просив суд при розгляді справи врахувати передбачений статтею 46 ЦК України строк, після спливу якого, суд може оголосити фізичну особу померлою. Заявник не довела, що на території, на якій зник безвісти ОСОБА_2 , закінчились бойові дії. 
Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу за його відсутності, заперечення щодо заяви відсутні. 

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
16.03.2026 року суддя відкрив окреме провадження у справі. 

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Суд встановив, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25.02.2017 року.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2024 року шлюб був розірваний. 
Рішенням Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 28.07.2025 року був встановлений факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 21.10.2024 року по час зникнення ОСОБА_2 безвісти. Рішення суду набрало законної сили 28.08.2025 року. 
Відповідно до Акту службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 , встановлені наступні обставини та факти під час проведення службового розслідування.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №72 від 13.03.2025р., солдата, призваного на військову службу ОСОБА_2 було прийнято до військової частини НОМЕР_2 на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 . 
Згідно з бойовим розпорядженням командира військової частини НОМЕР_4 №3757/25дск від 20.06.2025 року солдат ОСОБА_2 , гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 був переданий в оперативне підпорядкування командира НОМЕР_5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 для посилення району оборони батальйону. 
Відповідно до пояснення навідника-оператора 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_4 , встановлено, що 23.06.2025р., солдат ОСОБА_5 перебуваючи на позиції 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_6 «ТЕХАС» поблизу м. Вовчанськ, Чугуївського р-ну, Харківської обл., приблизно о 05:40 почався ворожий мінометний обстріл із напрямку с. Гатище Чугуївського р-ну Харківської обл. по позиції. В ході ворожого обстрілу зник безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій у період дії воєнного стану солдат ОСОБА_2 , гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 . Про дану подію була зроблена доповідь на командира 3 механізованої роти лейтенанту ОСОБА_6 .
Первинні пошукові заходи до позитивних результатів не призвели, на голосовий та радіозв`язок не виходив. Солдат ОСОБА_2 перебував у засобах індивідуального захисту, а саме: кевларовій касці, бронежилеті та мав при собі персональну аптечку. Зброя, закріплена за військовослужбовцем, а саме 5,45мм АК-74 № НОМЕР_7 була при ньому. У зв`язку з наступальними діями противника та відновлення артилерійського обстрілу провести повномасштабні пошуки військовослужбовця немає можливості.
Згідно з поясненням командира 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_7 , підтверджено, що приблизно о 06:00 23.06.2025р., лейтенант ОСОБА_7 отримав усну доповідь засобами радіозв`язку від соллата ОСОБА_4 , навідника-оператора З механізованої роти військової частини НОМЕР_2 про те, що приблизно о 05:40 23.06.2025р. почався ворожий мінометний обстріл по позиції 1 стрілецького батальйону «ТЕХАС» поблизу м. Вовчанськ, Чугуївського р-ну, Харківської обл. із напрямку с. Гатище Чугуївського р ну Харківської обл. в ході ворожого обстрілу зник безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій у період дії воєнного стану солдат ОСОБА_2 , гранатометник 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_3 . Під час виконання бойового завдання будь-яких ознак перебування військовослужбовця у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння помічено не було. 
Відомостей про потрапляння в полон або загибель солдата ОСОБА_2 не надходило. Причинами та умовами, що стали наслідком зникнення безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій у період дії воєнного стану 23.06.2025 року солдата ОСОБА_2 є ворожий мінометний обстріл позиції 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_6 «ТЕХАС» поблизу м. Вовчанськ, Чугуївського р-ну, Харківської обл. із напрямку с. Гатище, Чугуївського р-ну, Харківської обл. На теперішній час тіло, ймовірно, солдата ОСОБА_8 не евакуйовано через масовані ворожі обстріли.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, – протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру – протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»).
У постанові від 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 (далі Наказ № 376).
У цьому Наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 376, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.

Мотиви суду. 
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи заявника, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) – це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Згідно Наказу № 376, м. Вовчанськ, Вовчанської міської територіальної громади, Чугуївського району, Харківської області належить до території активних бойових дій з 20.06.2024 року по теперішній час. 
Таким чином, відлік шестимісячного строку, визначеного в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій у м. Вовчанськ Харківського області, на місці ймовірної загибелі ОСОБА_2 . 
Проте на час розгляду справи активні бойові дії на даній території тривають. Тому підстави для визнання ОСОБА_2 померлим у зв`язку зі спливом шестимісячного строку, визначеного ч.2 ст.46 ЦК України, відсутні. 
Також суд враховує, що згідно акту службового розслідування 23.06.2025року о 05:40 годині почався ворожий мінометний обстріл. В ході ворожого обстрілу зник безвісти ОСОБА_2 . У зв`язку з наступальними діями противника та відновлення артилерійського обстрілу провести повномасштабні пошуки військовослужбовця немає можливості.
Таким чином, пошук ОСОБА_2 не завершений у зв`язку із тим, що на місці його зникнення тривають активні бойові дії.
Надані заявницею на підтвердження обставин імовірної загибелі ОСОБА_2 докази не дають підстав з надзвичайно великою вірогідністю припускати його смерть у певний час і за певних обставин, тому суд дійшов висновку, що немає підстав для оголошення його померлим до спливу двох років з дня закінчення активних бойових дій, або з урахуванням конкретних обставин до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Тому заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає. 
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 268, 295-300 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня ухвалення судового рішення.

Суддя:         А.М. Котляр 

Присяжні:        В.В. Боєва 

С.В. Большакова