Справа № 496/7658/25
Провадження № 2-о/496/29/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря – Сурженко В.С., 
заявника – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Обласний комунальний заклад «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_1 довідки МСЕК від 11 листопада 2024 року серії 2-18 АЖ № 083646 про встановлення II групи інвалідності безстроково, виданої на ім`я ОСОБА_2 .
Свої вимоги мотивувала тим, що заявнику, на підставі акту повторного огляду Медико- соціальної експертної комісії (МСЕК) № 214 було видано Довідку МСЕК від 11 листопада 2024 року серії 2-18 АЖ № 083646 про встановлення II групи інвалідності безстроково. Первинний огляд був проведений 08 лютого 1993 року. При видачі довідки у 2024 році було зроблено помилку в написанні прізвища, а саме було записано дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » і тому не збігається із записом прізвища в паспорті громадянина України, який був виданий 21 лютого 2019 року, де зазначено прізвище « ОСОБА_4 », а тому є необхідність встановити в судовому порядку факту ОСОБА_1 довідки МСЕК від 11 листопада 2024 року серії 2-18 АЖ № 083646 про встановлення II групи інвалідності безстроково, виданої на ім`я ОСОБА_2 , у зв`язку з чим заявник звернулася до суду з вказаною заявою.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 01.12.2025 року відкрито окреме провадження по справі, з призначенням судового засідання.
У судовому засіданні заявник вимоги викладені у заяві підтримала та просила задовольнити, зазначивши, що представник МСЕК не бажають її надати нову довідку на її ім`я ОСОБА_1 . 
Представники заінтересованої особи до судового засідання не з`явилися, про причини не явки суд не повідомили. 
Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У судовому засіданні встановлено, що заявниці на ім`я « ОСОБА_5 », було видано Довідку МСЕК від 11 листопада 2024 року серії 2-18 АЖ № 083646 про встановлення II групи інвалідності безстроково. 
Згідно свідоцтва про шлюб, відповідно до якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 05 серпня 1979 року уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області, актовий запис № 22. Прізвище після держаної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 .
21.02.2019 року заявник отримала паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_1 . 
Проте заявник стверджує, що Обласний комунальний заклад «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» під час проведення повторного огляду та складання акту повторного огляду Медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) № 214 від 11 листопада 2024 року видав заявнику Довідку МСЕК серії 2-18 АЖ № 083646 про встановлення II групи інвалідності безстроково, вказавши в ній дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », замість прізвища « ОСОБА_4 ».
За змістом частини першої статті 293 ЦПК України (далі – ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Під юридичними фактами слід розуміти обставини, з наявністю чи відсутністю яких діюче законодавство пов`язує певні правові наслідки.
Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
З позиції викладеної в постанові Верховного суду України від 19 грудня 2018 року (справа № 540/147/17) встановлено, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини.
З доданих до матеріалів справи доказів не вбачається підстав для встановлення факту, про який просить заявник, оскільки, як вбачається з копії довідки виданої Головним управлінням пенсійного фонду України в Одеській області, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з 28.01.1991 та отримує пенсію по інвалідності, встановлена 2 група, також довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 №2/4974 від 13.12.2024 року, видана ОСОБА_7 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», має матір з інвалідністю 2 групи, тому наведене спростовує доводи заявниці. 
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами.
Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи вищезазначене, та проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи, а також з урахуванням пояснень заявниці у судовому засіданні та дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вимоги викладені у заяві заявника не знаходять свого підтвердження у суді, оскільки заявник перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області з 28.01.1991 та отримує пенсію, також в доданих до заяви матеріалах містяться відповідні докази підтверджуючі прізвище заявника, свідоцтво про шлюб, що не потребує підтвердження прізвища заявника.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні, тому не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263, 265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Обласний комунальний заклад «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу – залишити без задоволення. 
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення – якщо така адреса відсутня.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя І.М. Горяєв 

З урахуванням розрахунку ДСА України щодо необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб (штатна кількість – 11 суддів, але фактична кількість суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ на теперішній час – 6 суддів (без урахування суддів, які на лікарняному, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження, тому з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку складання повного тексту рішення суду, яке було складено 05.05.2026 року.