Справа № 308/1766/26

Закарпатський апеляційний суд

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.05.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю захисника-адвоката Співака О. М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/190/26, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Співака О. М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від від 20.03.2026. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 05 (п`ять) років.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578606 від 29.01.2026 та постанови судді від 20.03.2026 вбачається, що 29.01.2026 о 17 год 23 хв в м. Ужгороді, вул. Данила Галицького, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі адвокат-захисник Співак О. М. просить скасувати постанову суду від 20.03.2026 та відповідно до п. 2 ст. 293 КУпАП надіслати справу на новий розгляд. Зазначає, що справа була розглянута без участі ОСОБА_1 та його захисника, хоча адвокатом подавалося обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_1 бажав довести свою правоту в судовому порядку, однак дії судді призвели до унеможливлення його доступу до правосуддя та порушення його прав на захист. Суддя залишила поза увагою той факт, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження повторності вчиненого правопорушення. Копія постанови ЕНА № 4978219 від 14.06.2025 в матеріалах справи відсутня. Права керування транспортними засобами ОСОБА_1 не позбавлявся, а відомості відносно цього в матеріалах справи відсутні.
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній повідомлений за допомогою смс-повідомлення та засобами поштового зв`язку, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, відомостей про поважність причин неявки не надав. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, 
-2-

передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Разом з тим, враховується думка захисника-адвоката Співака О. М. про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 , який обізнаний про розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Заслухавши пояснення захисника-адвоката Співака О. М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578606 від 29.01.2026 вбачається, що 29.01.2026 о 17 год 23 хв в м. Ужгороді, вул. Данила Галицького, 2, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ» з державним 

-3-

номерним знаком НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії. Правопорушення вчинено повторно протягом року, чим порушив ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.
Всупереч доводів апеляційної скарги, в матеріалах справи міститься інформація, за якою ОСОБА_1 14.06.2025 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. Факт наявності цієї постанови працівники поліції з`ясували на місці зупинки і при цьому, матеріали не містять відомостей про те, що така постанова оскаржувалась чи скасована.
Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Всупереч доводів апеляційної скарги, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції ОСОБА_3 , яка оформляла матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була упереджена під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку проте, що поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяла виключно у межах наданих їй повноважень.
Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII вiд 30.06.1993.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
На переконання апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578606 від 29.01.2026, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП і засвідченим підписами уповноваженої особи та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; копією постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6586374 від 29.01.2026, винесеної щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП; розпискою ОСОБА_1 про залишення на зберігання транспортного засобу; довідками старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП у Закарпатській області ДПП Пастики Д. від 30.01.2026 проте, що ОСОБА_1 отримував відповідної категорії посвідчення водія серії НОМЕР_2 , те, що він не є власником 
-4-
транспортного засобу та про повторність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності; відеозаписом, на якому чітко відображено хронологію події, яка мала місце за участі ОСОБА_1 .
Твердження захисника про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки такі не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються наявними в матеріалах справи та наведеними вище доказами.
При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б спростовували факт притягнення 14.06.2025 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується довідкою УПП в Закарпатській області (а. с. 7).
З цих підстав, доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутня постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а отже відповідно постанова не досліджувалась, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту притягнення ОСОБА_1 14.06.2025 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, що підтверджується довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Пастики Д., в якій чітко зазначено, що 14.06.2025 щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП серії ЕНА № 4978219.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказана довідка видана та підписана уповноваженою на те особою, а відповідно є офіційним документами, що в свою чергу дає можливість врахувати її як доказ під час провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому, в апеляційного суду відсутні підстави для сумнівів у достовірності зазначених у вказаній довідці відомостей.
Разом з тим, до апеляційного суду від сторони захисту не надходило жодних клопотань, зокрема про витребування копії постанови серії ЕНА № 4978219, з метою спростування відомостей, зазначених у довідці старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП Пастики Д. щодо притягнення ОСОБА_1 14.06.2025 до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Також стороною захисту не надано будь-яких доказів про те, що така постанова не виносилась, або була скасована у встановленому законом порядку. Саме по собі оскарження постанови серії ЕНА № 4978219 без підтвердження факту її скасування, не свідчить про те, що така є не чинною. 
Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута без участі ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду, апеляційний суд також не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також не свідчать про порушення права ОСОБА_1 на захист та не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції повідомив ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи за допомогою смс-повідомлення на номер мобільного телефону (а. с. 12, 17). Також, ОСОБА_4 реалізував своє право на захист скориставшись правничою допомогою адвоката Співака О. М., за клопотаннями якого розгляд справи також неодноразово відкладався (а. с. 13, 18). Апеляційний суд звертає увагу також на те, що участь правопорушника та захисника у розгляд цієї категорії справ не є обов`язковою і, відповідно, розгляд справи без участі правопорушника чи його захисника не є безумовною підставою для скасування судового рішення. Тому, апеляційний суд вважає, що право ОСОБА_1 на захист не було порушено.
-5-
Апеляційний суд також зазначає, що вимоги апеляційної скарги про направлення справи на новий судовий розгляд є безпідставними, оскільки повноваження апеляційного суду в справах про адміністративні правопорушення встановлені ст. 294 КУпАП, якою не передбачено повноважень суду апеляційної інстанції на прийняття рішення про направлення справи на новий розгляд у разі скасування рішення суду першої інстанції.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і узгоджуються між собою.
Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу, застосоване відносно ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що накладене на ОСОБА_1 стягнення, яке хоч і є суворим, проте безальтернативним видом стягнення, а також необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення, а тому підстав для його зміни навіть з врахуванням особи ОСОБА_1 не вбачається.
За таких обставини, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана стороною захисту апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялено. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Співака О. М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2026 щодо ОСОБА_5 ,- без змін.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя