ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 990/347/24
провадження № 11-217заі25
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Кривенди О. В.,
суддів Банаська О. О., Білоконь О. В., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Мазура М. В., Пількова К. М., Погрібного С. О., Стефанів Н. С., Стрелець Т. Г., Ступак О. В., Ткача І. В., Уркевича В. Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу № 990/347/24 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, апеляційне провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2025 року (судді Жук А. В., Соколов В. М., Єресько Л. О., Мельник?Томенко Ж. М., Мартинюк Н. М.),
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. 31 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний адміністративний суд) як суду першої інстанції з позовною заявою до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП, Рада), у якій (з урахуванням уточнень у зв`язку з ухвалою Касаційного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року) просив скасувати рішення ВРП від 30 вересня 2024 року № 2869/0/15-24 про задоволення клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. про тимчасове відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності (далі - оскаржуване рішення) та відмовити в задоволенні згаданого клопотання; звернутися до Верховного Суду як суб`єкта права на конституційне подання стосовно необхідності звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо перевірки на предмет відповідності Конституції України:
- оскаржуваного рішення;
- ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 грудня 2023 року про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2. На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначав, що до ВРП 25 грудня 2023 року вже надходило клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. від 22 грудня 2023 року про тимчасове відсторонення його, судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення того ж кримінального правопорушення строком на два місяці; це клопотання рішенням ВРП від 29 грудня 2023 року № 1432/0/15-23 задоволено частково і тимчасово, до 30 січня 2024 року, його відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
3. 25 січня 2024 року ВРП, задовольнивши відповідне клопотання прокурора, рішенням № 228/0/15-24 продовжила строк тимчасового відсторонення ОСОБА_1 від здійснення правосуддя до 25 березня 2024 року з тих же підстав. 
4. 25 вересня 2024 року до ВРП повторно надійшло клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. від 25 вересня 2024 року про тимчасове відсторонення ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності в межах того ж самого кримінального провадження, яке ВРП задовольнила, ухваливши оскаржуване рішення. 
5. Позивач звертав увагу, що за змістом оскаржуваного рішення прокурор підтримав клопотання не про тимчасове його відсторонення від здійснення правосуддя, а лише про продовження строку тимчасового відсторонення; проте цій обставині ВРП належної оцінки не дала, як і не вмотивувала, чому клопотання підлягає задоволенню. 
6. Позивач, посилаючись на частину шосту статті 64 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII), доводив, що повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження строку відсторонення в межах одного кримінального провадження не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення ВРП судом. 
7. 28 січня 2025 року до Касаційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшли доповнення до позовної заяви, в яких позивач, зокрема, просив звернутися до Верховного Суду як суб`єкта права на конституційне подання стосовно необхідності звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо перевірки на предмет відповідності Конституції України частини першої статті 63 Закону № 1798-VIII, згідно з якою на стадії судового провадження строк відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження; тобто на строк більше двох місяців, всупереч вимогам частини другої статті 154, пункту 3 частини третьої статті 157 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
8. Касаційний адміністративний суд рішенням від 10 квітня 2025 року відмовив у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про звернення до Верховного Суду як суб`єкта права на конституційне подання стосовно необхідності звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням, а також відмовив у задоволенні адміністративного позову до ВРП про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
9. Рішення суду першої інстанції вмотивоване тим, що застосування тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на стадії досудового розслідування та судового провадження в межах одного кримінального провадження не є тотожними за юридичним змістом, підставами, значимістю, метою і тривалістю застосування. 
10. Відтак звернення заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. на стадії судового провадження із клопотанням про тимчасове відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження не може трактуватись як повторне в межах одного кримінального провадження стосовно попереднього ініціювання відсторонення та/або його продовження.
11. При цьому, як зазначив Касаційний адміністративний суд, наявність кримінального провадження за підозрою судді ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК України), може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя та з огляду на міжнародні принципи і стандарти поведінки судді та норми національного законодавства зашкодити авторитету судової влади і довірі суспільства до неї.
12. Тож, приймаючи оскаржуване рішення, ВРП врахувала ризики здійснення правосуддя суддею ОСОБА_1 за викладених у клопотанні заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. обставин, співмірність між такою засадою, як незалежність та недоторканність суддів, і наслідками тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
13. Питання ж про законність і обґрунтованість вручення судді письмового повідомлення про підозру, як наголошено судом першої інстанції, має вирішуватися в межах кримінального провадження і не належить до компетенції ВРП. 
14. Щодо клопотань ОСОБА_1 про звернення до Верховного Суду як суб`єкта права на конституційне подання стосовно необхідності звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо перевірки на предмет відповідності Конституції України Касаційний адміністративний суд зазначив, що немає підстав вважати, що Закон № 1798-VIII чи інший нормативно-правовий акт, що регулює спірні правовідносини, суперечить Конституції України, а тому немає підстав, передбачених частиною четвертою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), для вирішення колегією суддів питання про звернення до Верховного Суду як суб`єкта звернення до Конституційного Суду України із конституційним поданням щодо перевірки на відповідність Конституції України частини першої статті 63 Закону № 1798-VIII.
15. Вимоги клопотання щодо перевірки на відповідність Конституції України оскаржуваного рішення ВРП та ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 грудня 2023 року є необґрунтованими та безпідставними, позаяк ці акти не є нормативно-правовими в розумінні наведених законодавчих приписів. 
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог 
16.  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Касаційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року, в якій просить скасувати це рішення та прийняти нове - про задоволення його позову.
17. Обґрунтовує апеляційну скаргу тим, що частина шоста статті 64 Закону № 1798?VIII чітко вказує, що повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження строку такого відсторонення стосовно судді в межах одного кримінального провадження не допускається. Тобто законом категорично заборонено в межах одного кримінального провадження повторно звертатися із згаданими клопотаннями. При цьому немає значення ні стадія досудового розслідування, ні зміст відповідного клопотання тощо. 
18. Позивач наголошує, що ні судом, ні ВРП не надано оцінки тому, що з 25 березня до 25 вересня 2024 року прокурор жодного разу не звертався з клопотанням про продовження тимчасового відсторонення від здійснення правосуддя, оскільки або вважав, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, або ж така його бездіяльність була злочинною.
19. Не погоджується апелянт і з мотивами відмови судом першої інстанції в задоволенні поданих ним клопотань щодо звернення до Верховного Суду як суб`єкта права на конституційне подання стосовно необхідності звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням, адже суд першої інстанції так і не обґрунтував, з яких саме мотивів рішення ВРП як правовий акт в рамках кримінального провадження, а не при проведенні кваліфікаційного оцінювання чи прийнятті на роботу тощо, ухвалене не іменем України відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України. Тим більше Голова Верховного Суду на засіданнях ВРП неодноразово наголошував, що при розгляді клопотань прокурора в рамках кримінального провадження, зокрема, при відстороненні судді від здійснення правосуддя ВРП діє як слідчий суддя і зобов`язана керуватися вимогами глави 14 КПК України.
20. Не обґрунтовано належним чином і висновок суду про конституційність частини першої статті 63 Закону № 1798-VIII, яка передбачає, що на стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження, тобто свідомо на строк більше ніж на два місяці, що суперечить вимогами КПК України, проте лише для суддів. При цьому стаття 24 Конституції України гарантує, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
21. Також позивач зазначає, що за змістом тексту доручення на вручення клопотання про тимчасове відсторонення судді доручалося всім згаданим в ньому прокурорам вручити відповідне клопотання, а не одному з них, як про це вказано в оскаржуваному рішенні суду. Позивач не заперечує того, що в цю групу входив і Кохно В. О. , але заперечує факт того, що саме комусь одному із вказаних прокурорів доручалось вручити клопотання, оскільки про це не вказувалось в дорученні.
22. На переконання позивача, не надано судом оцінки і доводам позивача про те, що не відповідають вимогам КПК України як письмове повідомлення про підозру, так і клопотання про відсторонення судді від здійснення правосуддя.
23. Звертає увагу позивач і на те, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доводам про те, що ВРП безпідставно дійшла до переконання, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду Маслова В. В. від 05 грудня 2023 року до позивача законно застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з дня фактичного затримання. Оскільки вказаною ухвалою, постановленою слідчим суддею на порушення присяги і статті 129-1 Конституції України не від імені і не іменем України, до позивача застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 лютого 2024 року, тобто слідчий суддя визначив строк тримання під вартою на 61 день і за межами строку досудового розслідування, який закінчувався 30 січня 2024 року, що суперечить вимогами КПК України.
Рух апеляційної скарги
24. Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 15 травня 2025 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року, а ухвалою від 04 червня 2025 року призначила справу до розгляду в порядку письмового провадження.
25. На підставі розпорядження в. о. керівника Апарату Верховного Суду від 19 вересня 2025 року № 16/0/30-25 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ (у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 з посади судді Верховного Суду) та зазначена справа відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2025 року розподілена судді Кривенді О. В.
26. 25 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 06 листопада 2025 року.
27. 06 листопада 2025 року справа знята з розгляду у зв`язку з необранням складу Великої Палати Верховного Суду, передбаченого частиною першою статті 45 Закону № 1402-VIII. Наступний розгляд справи призначено на 08 грудня 2025 року.
28. 08 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на 15 січня 2026 року, з 15 січня 2026 року - на 26 лютого 2026 року.
29. 26 лютого 2026 року справа знята з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача у справі. Наступний розгляд справи призначено на 26 березня 2026 року.
30. 26 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 09 квітня 2026 року, а з 09 квітня на 29 квітня 2026 року.
Позиція відповідача щодо апеляційної скарги позивача
31. Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
32. Відзив на апеляційну скаргу обґрунтований фактично тими ж підставами, з яких ВРП виходила при ухваленні оскаржуваного рішення, з наголосом на тому, що не можуть ставати предметом оцінки судом дискреційні повноваження ВРП щодо перевірки вмотивованості клопотання про відсторонення судді.
33. Щодо повторного звернення прокуратури до ВРП із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності представник відповідача зазначає, що прокуратура перший раз звернулася до ВРП із клопотанням про тимчасове відсторонення позивача від посади судді до набрання законної сили вироком суду, до цього прокуратура зверталася з іншими клопотаннями (відсторонення строком на 2 місяці, продовження відсторонення ще на два місяці), тобто повторного аналогічного звернення не було, а тому норми частини шостої статті 64 Закону № 1798-VIII не порушено.
34. Щодо клопотання позивача стосовно звернення до Конституційного Суду України представник відповідача повністю підтримав позицію Верховного Суду у відповідній частині. 
Обставини справи
35.  ОСОБА_1 . Постановою Верховної Ради України від 20 грудня 1994 року № 302/94-ВР обраний на посаду судді військового суду Львівського гарнізону; Указом Президента України від 04 травня 1998 року № 402/98 призначений у межах п`ятирічного строку суддею військового суду Західного регіону України; Постановою Верховної Ради України від 02 березня 2000 року № 1496-III обраний на посаду судді військового суду Західного регіону України безстроково; Указом Президента України від 11 грудня 2006 року № 1059/2006 переведений на роботу на посаді судді військового апеляційного суду Центрального регіону; Постановою Верховної Ради України від 02 грудня 2010 року № 2757-VI обраний на посаду судді Апеляційного суду міста Києва; Указом Президента України від 28 вересня 2018 року № 297/2018 переведений на посаду судді Київського апеляційного суду.
36. Рішенням ВРП від 29 грудня 2023 року № 1432/0/15-23 задоволено частково клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В . Тимчасово, до 30 січня 2024 року, відсторонено суддю Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
37. Рішенням ВРП від 25 січня 2024 року № 228/0/15-24 задоволено клопотання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В . Продовжено до 25 березня 2024 року строк тимчасового відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
38. 20 вересня 2024 року ОСОБА_1 вручено обвинувальний акт, яким йому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною четвертою статті 368 КК України. Цього ж дня, як слідує зі змісту ухвали судді Вищого антикорупційного суду Крикливої Т. Г. від 23 вересня 2024 року у справі № 991/10365/24, до Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали кримінального провадження № 52023000000000547, в тому числі обвинувальний акт, зокрема, за обвинуваченням ОСОБА_1 .
39. 25 вересня 2024 року до ВРП від заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. (вх. № 11539/0/8-24) надійшло клопотання від 25 вересня 2024 року про тимчасове відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною четвертою статті 368 КК України. В указаному клопотанні Клименко О. В. просив тимчасово відсторонити суддю Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
40. Заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури в клопотанні зазначив, що, продовжуючи здійснювати правосуддя, ОСОБА_1 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки на нього будуть розподілятись судові справи, учасниками яких може бути як прокурор Гаврищук Я. І. , так і адвокат Кривенко К. О., що створює ризик впливу обвинуваченим на них як на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни чи відмови у дачі показань у кримінальному провадженні.
41. Крім того, указано, що ОСОБА_1 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у кримінальному провадженні, більшість з яких є працівниками Київського апеляційного суду.
42. Використання знайомств, зв`язків, соціального статусу та авторитету, набутих, зокрема, під час здійснення професійної діяльності, дають, на переконання Клименка О. В. , ОСОБА_1 можливість впливати на інших свідків у кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі доказам, та відмови від дачі показань на його користь, що негативно впливатиме на їх намір та можливість давати правдиві показання під час судового розгляду, а також на дієвість кримінального провадження загалом; вказаний вплив може проявлятися і у прийнятті суддею ОСОБА_1 незаконних рішень у справах, у яких свідки чи їх родичі або близькі особи є сторонами чи іншими учасниками процесу, або ж іншому перешкоджанні виконанню ними своїх процесуальних прав.
43. До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовано його доводи, розписку судді ОСОБА_1 про отримання копій клопотання та доданих до нього матеріалів.
44. Заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В., голову Київського апеляційного суду Головачова Я. В., суддю Київського апеляційного суду ОСОБА_1, представника судді ОСОБА_1 - адвоката Шаповал О. В. повідомлено про дату, час і місце розгляду клопотання (засідання 30 вересня 2024 року).
45. До ВРП від представника судді ОСОБА_1 - адвоката Шаповал О. В. надійшло заперечення на клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, в якому представник позивача просив відмовити в задоволенні такого клопотання, а його розгляд проводити без участі захисника. Обґрунтовуючи указані заперечення, представник ОСОБА_1 доводив позицію про те, що клопотання є необґрунтованим, не містить підстав для надання згоди на тимчасове відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя, а також не відповідає загальним засадам кримінального провадження, а саме статті 28 КК України.
46. У засідання ВРП 30 вересня 2024 року прибув представник Офісу Генерального прокурора - прокурор першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Кохно В. О., який підтримав клопотання про продовження строку тимчасового відсторонення судді ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності з наведених у ньому підстав; представник судді ОСОБА_1 - адвокат Шаповал О. В., суддя ОСОБА_1 у засідання ВРП не з`явилися.
47. Оскаржуваним рішенням, керуючись статтею 131 Конституції України, статтею 1551 КПК України, частиною п`ятою статті 49 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), статтею 63 Закону № 1798-VIII, пунктами 20.3-20.18 Регламенту ВРП, затвердженого рішенням ВРП від 24 січня 2017року № 52/0/15-17 (далі - Регламент ВРП), задоволено клопотання та тимчасово відсторонено суддю Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною четвертою статті 368 КК України.
48. Як зазначено в оскаржуваному рішенні, ВРП встановила, зокрема, що 30 листопада 2023 року заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури склав повідомлення про підозру судді ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною четвертою статті 368 КК України, яке було вручено йому цього самого дня.
49. Рішенням ВРП від 04 грудня 2023 року № 1169/0/15-23 задоволено подання заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. про надання згоди на утримання під вартою судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 .
50. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду Маслова В. В. від 05 грудня 2023 року (залишена без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19 грудня 2023 року) до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з дня його фактичного затримання із визначенням підозрюваному ОСОБА_1 застави в розмірі 4 000 000 грн, яку внесено 20 грудня 2023 року.
51. Рішенням ВРП від 29 грудня 2023 року № 1432/0/15-23 тимчасово, до 30 січня 2024 року, відсторонено суддю Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
52. Рішенням ВРП від 25 січня 2024 року № 228/0/15-24 продовжено тимчасове відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя до 25 березня 2024 року.
53. Детектив НАБУ за погодженням із заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименком О. В. 18 січня 2024 року подав до Вищого антикорупційного суду клопотання про продовження до 6 місяців строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52023000000000547 від 02 листопада 2023 року, тобто до 30 травня 2024 року.
54. 18 квітня 2024 року судді ОСОБА_1 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, яке цього самого дня йому було вручено.
55. 20 вересня 2024 року ОСОБА_1 вручено обвинувальний акт, яким йому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною четвертою статті 368 КК України.
56. Доходячи висновку про задоволення клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності, ВРП в оскаржуваному рішенні виходила з обґрунтованості посилань заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. на наявність ризику, що суддя ОСОБА_1 , продовжуючи здійснювати правосуддя, може шляхом використання владних повноважень судді особисто, а також із залученням працівників Київського апеляційного суду, знищити чи підробити речі та/або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
57. ВРП вважала, що існують також обставини, що дають підстави вважати обґрунтованими ризики незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_1 на свідків у кримінальному провадженні, більшість з яких є працівниками Київського апеляційного суду та перебувають у його підпорядкуванні як судді або у підпорядкуванні суддів ОСОБА_5 , ОСОБА_6, ОСОБА_7, з метою зміни ними чи відмови від давання показань у кримінальному провадженні.
58. ВРП також звернула увагу, що наявність кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого статтею 368 КК України, шкодить авторитету судової влади та підриває довіру до неї суспільства.
59. Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
Позиція Великої Палати Верховного Суду
60. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
61. Статтею 19 Конституції Українипередбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
62. Відповідно до положень статті 131 Основного Закону в Україні діє ВРП, яка, серед іншого, ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя.
63. За приписами статті 1551 КПК України рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності ухвалюється ВРП на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом.
64. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним) на будь-якій стадії кримінального провадження.
65. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності повинно відповідати вимогам частини другої статті 155 цього Кодексу. Зокрема, у клопотанні зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на обставини; 4) посада, яку обіймає особа; 5) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування на посаді підозрюваного, обвинуваченого сприяло вчиненню кримінального правопорушення; 6) виклад обставин, що дають підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; 7) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
66. До клопотання також додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) документи, які підтверджують надання підозрюваному, обвинуваченому копій клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
67. Крім того, порядок та підстави відсторонення судді від здійснення правосуддя визначені законами України № 1402-VIII та № 1798-VIII.
68. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 49 Закону № 1402-VIIIсудді може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення лише Генеральним прокурором або його заступником. Суддя може бути тимчасово відсторонений від здійснення правосуддя на строк не більше двох місяців у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника в порядку, встановленому законом. Рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя ухвалюється ВРП.
69. Згідно із частиною шостою статті 49 Закону № 1402-VIII продовження строку тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється в тому ж порядку на строк не більше двох місяців. Клопотання про продовження строку такого відсторонення судді від здійснення правосуддя подається Генеральним прокурором або його заступником не пізніше десяти днів до закінчення строку, на який суддю було відсторонено. Вимоги до клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності встановлюються процесуальним законом.
70. Пунктом 1 частини першої статті 62 Закону № 1798-VIII передбачено, що суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням ВРП у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
71. Тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності здійснюється ВРП на строк не більше двох місяців на підставі вмотивованого клопотання Генерального прокурора або його заступника. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
72. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до ВРП стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним), на будь-якій стадії кримінального провадження.
73. Генеральний прокурор або його заступник можуть уповноважити прокурора на вручення судді, крім судді Вищого антикорупційного суду, копії клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, а також на представлення відповідного клопотання під час розгляду на засіданні ВРП.
74. Суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення ВРП рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше двох місяців. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (стаття 63 Закону № 1798-VIII).
75. Регламент ВРП містить ідентичні положення щодо тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя.
76. Так, відповідно до пункту 20.1 Регламенту ВРП суддю може бути тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя за рішенням Ради, зокрема, у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.
77. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності подається до Ради стосовно судді, який є підозрюваним, обвинувачуваним (підсудним), на будь-якій стадії кримінального провадження (пункт 20.3 Регламенту ВРП).
78. Згідно з пунктом 20.4 Регламенту ВРП до Ради із клопотанням звертається Генеральний прокурор або його заступник. Клопотання про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності має бути вмотивованим та відповідати вимогам частини другої статті 155 КПК України, а саме містити:
а) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
б) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
в) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати суддю у вчиненні кримінального правопорушення, та посилання на обставини;
г) назву суду, в якому суддя обіймає посаду;
ґ) виклад обставин, що дають підстави вважати, що перебування судді на посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення;
д) виклад обставин, що дають підстави вважати, що суддя, перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі й документи, які мають суттєве значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином;
е) перелік свідків, яких прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання.
79. До клопотання додаються копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання, та документи, що підтверджують надання судді копій клопотання і матеріалів, які обґрунтовують клопотання.
80. Генеральний прокурор або його заступник можуть уповноважити прокурора на вручення судді копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, а також на представлення відповідного клопотання під час розгляду на засіданні Ради.
81. За змістом пункту 20.13 Регламенту ВРП за результатами розгляду клопотання Рада ухвалює рішення про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або про відмову в задоволенні такого клопотання.
82. У рішенні Ради про тимчасове відсторонення зазначається строк відсторонення.
83. Відповідно до пункту 20.14 Регламенту ВРП суддя відстороняється від здійснення правосуддя з дня ухвалення Радою рішення про його тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя на строк, зазначений у рішенні, який не може становити більше ніж два місяці. На стадії судового провадження строк відсторонення встановлюється до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
84. Водночас згідно із частиною шостою статті 64 Закону № 1798-VIII повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності або із клопотанням про продовження строку такого відсторонення стосовно судді в межах одного кримінального провадження не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення ВРП судом.
85. Аналогічні положення містяться в пункті 20.17 Регламенту ВРП, за змістом якого повторне звернення Генерального прокурора або його заступника із клопотанням про тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності судді в межах одного кримінального провадження, якщо Радою вже ухвалено рішення по суті цього питання, не допускається, крім випадків скасування попереднього рішення Ради судом.
86. У розрізі стадійності кримінального провадження слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 3 КПК України:
- досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності (пункт 5);
- кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10);
- притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14);
- судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (пункт 24).
87. Аналізуючи зміст частини шостої статті 64 Закону № 1798-VIII, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 9901/514/18 дійшла висновку про наявність певної мети встановлення визначеною нормою закону заборони, яка полягає в унеможливленні багаторазового звернення із клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності однакових підстав та фактичних обставин застосування даного заходу забезпечення в кримінальному провадженні. Такий підхід законодавця спрямований на виключення ситуацій зловживання правом звернення із зазначеним клопотанням правоохоронними органами та забезпечення гарантій суддівської незалежності та недоторканності.
88. Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, логіко-граматичне тлумачення поняття «повторний» можна здійснювати за двома окремими ознаками, а саме: 1) якісна ознака, яка визначає, що звернення, що вже подавалось, подається знов. В цьому випадку очевидно, що звернення, яке подається повторно, повинно мати ті ж самі змістовні складові, які містились і в первинному зверненні; 2) кількісна ознака, яка визначає, що повторне звернення подається другим після першого. За такою ознакою достатньо встановлення лише послідовності подання звернень.
89. Разом з тим Велика Палата Верховного Суду зазначила, що частина шоста статті 64 Закону № 1798-VIII не виключає можливості звернення із новим клопотанням про відсторонення судді від посади у разі наявності відповідних потреб кримінального провадження і з метою досягнення дієвості цього провадження, яке змістовно відрізняється від попереднього звернення. Цією нормою закону обмежено можливість кількісного звернення із клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності одних і тих самих підстав.
90. Таким чином, поняття «повторне звернення», яке застосовується в частині шостій статті 64 зазначеного Закону, використовується в розумінні подання звернення, що має ті ж самі змістовні складові. Тобто цією нормою забороняється повторне звернення із клопотанням про відсторонення судді від посади за наявності однакових підстав та фактичних обставин застосування даного заходу забезпечення в кримінальному провадженні.
91. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернення заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. на стадії судового провадження із клопотанням про тимчасове відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження не може трактуватись як повторне в межах одного кримінального провадження стосовно попереднього ініціювання відсторонення та/або його продовження [адже ці два клопотання подавалися, а рішення ВРП ухвалювалися, коли справа щодо обвинувачення, зокрема, ОСОБА_1 , знаходилася на стадії досудового розслідування; клопотання ж від 25 вересня 2024 року заявлене після отримання судом обвинувального акта у кримінальному провадженні № 52023000000000547, зумовлене наявністю сумніву у безсторонності судді під час здійснення правосуддя та покликане запобігти шкоді авторитету судової влади й зміцнити довіру суспільства до неї; тобто відповідні клопотання різняться як за своїм змістом, так і подані з різних підстав та за інших фактичних обставин].
92. Водночас Велика Палата Верховного Суду в контексті аргументів скаржника стосовно тривалості відсторонення судді від здійснення правосуддя звертає увагу на те, що відповідне питання також було предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду, яка в постанові від 27 червня 2019 року у справі № 9901/776/18 безвідносно до обставин справи дійшла висновку, що загальний максимальний строк тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності з урахуванням можливості продовження такого строку на стадії досудового розслідування становить чотири місяці, протягом яких досудове розслідування має бути завершеним. Ці законодавчі гарантії недоторканності та імунітету судді мають дисциплінувати і орієнтувати сторону обвинувачення на необхідність завершення досудового розслідування щодо відстороненого судді у строки, встановлені закономдля відсторонення.
93. Такий ліміт строку відсторонення судді від здійснення правосуддя не поширюється на застосування вказаного заходу кримінального провадження на стадії судового провадження, для якого встановлено спеціальний строк - до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження.
94. Тобто застосування тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя на стадії досудового розслідування та судового провадження в межах одного кримінального провадження не є тотожними за юридичним змістом, підставами, значимістю, метою і тривалістю застосування.
95. Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що ВРП, приймаючи оскаржуване рішення, діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, це рішення містить обґрунтовані мотиви, з яких відповідач дійшов правильного висновку про необхідність тимчасового відсторонення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності до набрання законної сили вироком суду або закриття вказаного кримінального провадження, а тому немає визначених статтею 65 Закону № 1798-VIII підстав для його скасування.
96. Надаючи оцінку висновкам ВРП, які підтримав суд першої інстанції, про те, що наявність кримінального провадження за обвинуваченням судді ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя, зашкодити авторитету судової влади і довірі суспільства до неї, Велика Палата Верховного Суду виходить з таких міркувань.
97. У пункті 20 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки вказано, що судді не можуть ефективно здійснювати правосуддя без довіри громадськості, адже вони є частиною суспільства, якому служать. Їм слід бути обізнаними щодо очікувань громадськості від судової системи та скарг на її функціонування.
98. У преамбулі Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, йдеться про те, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.
99. У пункті 22 Висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що суспільна довіра та повага до судової влади є гарантіями ефективності системи правосуддя: поведінка суддів у їхній професійній діяльності, зрозуміло, розглядається громадськістю як необхідна складова довіри до судів.
100. Пунктом 33 Висновку №18 (2015) Консультативної ради європейських суддів «Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії» визначено, що судді повинні поводитися доброчесно як під час виконання своїх функцій, так і в особистому житті, відповідати за свою поведінку, якщо це входить до загальноприйнятих норм.
101. Відповідно до пункту 2 частини сьомої статті 56 Закону № 1402-VIII суддя зобов`язаний дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
102. Згідно зі статтею 58 Закону № 1402-VIII питання етики суддів визначаються Кодексом суддівської етики, що затверджується з`їздом суддів України за пропозицією Ради суддів України.
103. Суддя як носій судової влади повинен бути прикладом неухильного дотримання принципу верховенства права і вимог закону, присяги судді. Суддя має усвідомлювати постійну увагу суспільства та демонструвати високі стандарти поведінки з метою зміцнення довіри до судової влади та утвердження авторитету правосуддя (стаття 1 Кодексу суддівської етики).
104. Зазначені вище положення міжнародних документів, Закону № 1402-VIII та Кодексу суддівської етики визначають, що авторитет судової влади має вселяти довіру суспільства до здійснення правосуддя.
105. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що наявність кримінального провадження за підозрою судді ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28, частиною четвертою статті 368 КК України, може поставити під сумнів безсторонність цього судді при здійсненні правосуддя та з огляду на міжнародні принципи і стандарти поведінки судді та норми національного законодавства зашкодити авторитету судової влади і довірі суспільства до неї.
106. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду зазначає, що, приймаючи оскаржуване рішення, ВРП врахувала ризики здійснення правосуддя суддею ОСОБА_1 за викладених у клопотанні заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. обставин, співмірність між такою засадою, як незалежність та недоторканність суддів, і наслідками тимчасового відсторонення судді від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності.
107. Стосовно доводів позивача щодо невідповідності вимогам КПК України письмового повідомлення про підозру, а також визначення слідчим суддею строку тримання під вартою поза межами строку досудового розслідування Велика Палата Верховного Суду зазначає, що повноваженнями щодо перевірки процесуального порядку вручення письмового повідомлення про підозру ВРП не наділена ні кримінальним процесуальним законом, ні Законом № 1798-VIII, ні іншими законами. Питання про законність і обґрунтованість вручення судді письмового повідомлення про підозру, як і про законність визначення слідчим суддею строку тримання під вартою, має вирішуватися в межах кримінального провадження і не належить до компетенції ВРП.
108. Посилання позивача на уповноваження дорученням керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименка О. В. від 24 вересня 2024 року на вручення йому клопотання про тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя одночасно чотирьох прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а не одного прокурора Кохно В. О., як було насправді, спростовується змістом самого клопотання, за яким заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Клименко О. В., керуючись статтею 36 КПК України, статтями 63, 64 Закону № 1798-VIII, уповноважив прокурорів першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, в тому числі Кохна В. О., на вручення судді Київського апеляційного суду ОСОБА_1 копії клопотання про тимчасове відсторонення від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності та матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
109. Щодо клопотань ОСОБА_1 про звернення до Верховного Суду як суб`єкта права на конституційне подання, стосовно необхідності звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо перевірки на предмет відповідності Конституції України: оскаржуваного рішення ВРП, ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 грудня 2023 року про застосування до ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та частини першої статті 63 Закону № 1798-VIII, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення відповідних клопотань, адже, по-перше, оскаржуване рішення ВРП та ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05 грудня 2023 року не є нормативно-правовими актами в розумінні статей 7, 51 Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України», пункту 5 частини другої статті 46 Закону № 1402-VIII та частини четвертої статті 7 КАС України, а, по-друге, з огляду на зроблені у цій справі висновки та наведені у клопотаннях мотиви немає підстав вважати, що Закон № 1798-VIII чи інший нормативно-правовий акт, що регулює спірні правовідносини, суперечить Конституції України, а тому немає підстав для звернення до Верховного Суду як суб`єкта звернення до Конституційного Суду України із конституційним поданням щодо перевірки на відповідність Конституції України частини першої статті 63 Закону № 1798-VIII.
110. Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання протиправним і скасування рішення ВРП. 
111. Доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
112. Велика Палата Верховного Суду вважає, що Касаційний адміністративний суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до вимог статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а зазначеного рішення - без змін.
Керуючись статтями 266, 308, 311, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 квітня 2025 року у справі № 990/347/24 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач О. В. Кривенда 
Судді:  О. О. Банасько К. М. Пільков
О. В. Білоконь С. О. Погрібний
О. Л. Булейко Н. С. Стефанів
І. А. Воробйова Т. Г. Стрелець
Л. Ю. Кишакевич О. В. Ступак
В. В. Король І. В. Ткач
М. В. Мазур В. Ю. Уркевич