3/441/237/2026 441/760/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2026 суддя Городоцького районного суду Львівської області Яворська Н.І., з участю секретаря Цап І.М., захисника ОСОБА_1 адвоката – Клойстрех О.В. в режимі відеоконференцзв`язку розглянув матеріали адміністративної справи, які надійшли з Відділення поліції №1 Львівського районного управління № 2 ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , 

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 31.03.2026 о 06 год. 14 хв. на вул.Заставська, 15 у м. Городок Львівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «Опель Астра», д.н.з. НОМЕР_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, від проходження тесту на факт алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 визнав факт, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі, зі слів знайомих йому відомо, що довіряти приладу Драгер не можна, також в медичному закладі можуть аналізи підробити. В той день він був тверезим, вину у вчиненому правопорушенні не визнав.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Клойстрех О.В. заявила клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Додала в поясненнях, що не зафіксовано факт роз`яснення водієві його процесуальних прав, процедуру проходження огляду та наслідків відмови від проходження огляду. Отже, вважає, що відмова водія не є результатом свідомого, обдуманого волевиявлення, а наслідком попереднього поза камеро спілкування водія з працівниками поліції. Також просила визнати наявні відеоматеріали у справі неналежними та недопустимими доказами.
В обґрунтування клопотання про закриття провадження у справі адвокат Клойстрех О.В. посилається на те, що відповідно до рішень ЄСПЛ при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, повинні застосовуватися засади кримінального провадження, що зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, дотримання вимог ст.251 КУпАП. Крім цього, відеозаписи, які додані до матеріалів справи не повні, відео не від самого початку, та не відображає момент зупинки транспортного засобу, факт керування, першочергове спілкування. З урахуванням наведеного просить закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Клойстрех О.В. дослідивши матеріали справи та перевіривши наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, незважаючи на невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій, серед іншого, зобов`язаний: - виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;та не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 розділу 1, розділами II та III Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за № 1452/735 (далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103.
Відповідно до змісту ч.1-ч.3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до змісту п.2, п.3 розділу 1 Інструкції поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці).
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого в КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.
В конкретній справі, вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться в сукупності дослідженими належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:
- протоколом стосовно ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 628263 від 31.03.2026 за ч.1 ст.130 КУпАП. Вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП щодо змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний уповноваженою особою. ОСОБА_1 у протоколі свідомо власноручно написав пояснення, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, не довіряє. Такі пояснення також підтримав у судовому засіданні;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено ознаки, на підставі яких виникла необхідність у проведенні огляду (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Зазначений документ містить підпис інспектора поліції, який його склав, та відмітку про відмову ОСОБА_1 від огляду, свій підпис ОСОБА_1 також підтвердив у судовому засіданні;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.03.2026 щодо ОСОБА_1 . Зазначений документ містить підпис поліцейського, який його склав, та відмітку про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я;
-копією постанови Серія ЕНА № 6938293 від 31.03.2026 за ч.2 ст.122 КУпАП;
-відеозаписами, які наявні на долученому до протоколу диску, проведеними за допомогою службового нагрудного відеореєстратора працівника поліції, що оформляв матеріали про адміністративне правопорушення. Вказаним записом, зокрема, зафіксовано як працівники поліції, здійснюючи патрулювання, зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , назвали водієві причину зупинки. Під час спілкування з водієм поліцейський виявив ознаки алкогольного сп`яніння, про які повідомив ОСОБА_1 , у зв`язку з чим запропонував водію пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, на що водій не погодився мотивуючи тим, що спиртні напої не вживав. Водію роз`яснено і наслідки відмови від проходження огляду, роз`яснено також права та право на адвоката.
Підстав вважати, що протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, за наявними матеріалами справи не вбачається.
Суд зауважує, що частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, з метою забезпечення неможливості ухилитись від проходження такого огляду водіями, які підозрюються в керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння.
Відповідно до ПДР України водій транспортного засобу повинен не просто погодитись на проведення огляду на стан сп`яніння, а своєю поведінкою забезпечити реальну можливість проведення такого огляду і не створювати перешкоди для проведення такого огляду, висуваючи безпідставні умови, які значно ускладнюють або взагалі унеможливлюють проведення такого огляду.
Правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є закінченим з моменту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі; про можливість пройти огляд у медичному закладі ОСОБА_1 повідомлено двічі, на що він не погодився. Отже твердження адвоката, що ОСОБА_1 не було роз`яснено процесуальних прав та процедури проходження огляду і наслідків відмови, є безпідставними.
З оглянутого та дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що поліцейські неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 фактично відмовився і таку відмову підтвердив у судовому засіданні.
Відеозапис долучений до матеріалів справи отриманий у встановленому законом порядку; подія, яка зафіксована відеозаписом, відповідає суті правопорушення, викладеній в протоколі про адміністративне правопорушення й узгоджується з іншими доказами у справі, надає можливість детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - а тому вважаю, що відеозапис є належним та допустимим доказом.
Процесуальних порушень в діях працівників поліції чи ознак тиску з боку працівників поліції на водія не встановлено. Будь-яких заяв, зауважень, скарг при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував. Відтак суд вважає, що співробітники поліції роз`яснили особі її права, порушення правил складання протоколу про адміністративне правопорушення, які були б підставою для закриття провадження у справі, відсутні.
За наведеного, суд відхиляє посилання адвоката на визнання відеозаписів неналежним та недопустимим доказом.
Суд зазначає, що керування транспортним засобом водієм, який підозрюється в тому, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, створює реальну небезпеку, яка може призвести до тяжких наслідків. Відтак право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку огляд у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
При цьому, відповідно до законодавства працівник поліції самостійно, на власний розсуд доходить висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння. І при виявленні поліцейським ознак алкогольного сп`яніння, на вимогу останнього, водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи адвоката про неналежне оформлення доказів є неспроможними, не впливають на правову оцінку вищевказаних доказів та не свідчать про порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 .
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази є достатньо переконливими, чіткими, такими, що узгоджуються між собою, одержані в порядку, встановленому КУпАП та дозволяють повно і всебічно встановити обставини, які мають істотне значення.
Вказаними доказами підтверджено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, так і в медичному закладі. Доказів, які б спростовували наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, суду не надано. Також жодних доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо), ОСОБА_1 та його захисник під час розгляду справи суду не надали.
Отже немає підстав для закриття провадження, тому у клопотанні захисника про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення слід відмовити за безпідставністю вимог.
Невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 суд оцінює критично, як спробу ухилитись від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене, правопорушення за яке передбачено відповідальність за ст.130 КУпАП відноситься до тяжких.
Особа реалізовуючи своє право володіти автомобілями та їздити за кермом, тим самим погодилась нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , суд враховує особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності не притягувався, характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи. Відтак суд вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 23, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и л а:

В клопотанні про закриття адміністративного провадження - відмовити. 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. на користь держави.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львів.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача (ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA268999980313040149000013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106.
Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурором такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців, що обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Повний текст постанови складено 01.06.2026.

Суддя Яворська Н.І.