СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/11475/26
пр. № 3/759/3188/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Поплавська О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 11.04.2026 приблизно о 03:36 год. в м. Києві по вул. Михайла Драй-Хмари, 41, керуючи автомобілем «Fiat», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове засідання від 01.06.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.
Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали, які долучені до нього, переглянувши відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказана норма кореспондується із приписами Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція).
Так, п. 6-7 Розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
Так, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Як вбачається з оглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника патрульної поліції, працівники поліції заїхали до приватного двору (приватного сектору) та підійшли до транспортного засобу, який був припаркований біля приватного будинку. В автомобілі перебував ОСОБА_1 . Даний транспортний засіб знаходився з вимкненим двигуном та запаленням, що підтверджується зверненням поліцейського до ОСОБА_1 із проханням завести двигун (03:37:50).
О 03:46:28 працівник патрульної поліції, який здійснював відеофіксацію на бодікамеру, відійшов до службового транспортного засобу. У цей час між іншим працівником поліції та ОСОБА_1 відбувалося спілкування, яке на відеозапис не потрапило. У подальшому поліцейський, який здійснював відеофіксацію, повернувся та почав спілкуватися з іншою цивільною особою. На відеозаписі віддалено чути, як інший працівник поліції завершує повідомляти про ознаки сп`яніння, однак невідомо щодо якої саме особи, а саме: «тремтіння пальців рук».
У період з 03:47:00 до 03:48:30 працівник поліції фіксував власну розмову з іншою цивільною особою. Після цього він повернувся до ОСОБА_1 , де зафіксовано фразу іншого поліцейського: «ми повернемо вам права після проходження огляду».
О 03:48:53 працівник патрульної поліції запитав ОСОБА_1 : «Огляд будемо проходити?», при цьому не конкретизувавши, про який саме огляд йдеться - на місці зупинки транспортного засобу чи в лікаря-нарколога.
О 03:49:30 ОСОБА_1 почав цікавитися у працівників поліції процедурою проведення огляду, на що один із поліцейських повідомив, що востаннє пропонує пройти огляд, знову не конкретизувавши, який саме. Одразу після цього поліцейський, який здійснював відеофіксацію, знову відійшов до службового автомобіля. Відповідь ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції на відеозаписі відсутня та не зафіксована.
Після повернення поліцейського до свого колеги та ОСОБА_1 чути, як працівник поліції повідомляє про вимоги пункту 2.5 ПДР України. При цьому ОСОБА_1 зазначає, що не перебуває у стані сп`яніння та не розуміє, з яких підстав працівники поліції вважають, що у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння. Це свідчить про те, що до цього моменту ознаки алкогольного сп`яніння йому не повідомлялися, що також не зафіксовано на відеозаписі.
О 03:52:56 працівник патрульної поліції знову запропонував ОСОБА_1 пройти огляд, не конкретизуючи, чи йдеться про огляд на місці, чи в лікаря-нарколога.
О 03:53:10 працівники поліції запропонували пройти огляд у «наркології».
О 03:53:30 на запитання ОСОБА_1 «До чого тут наркологія?» працівник патрульної поліції повідомив, що там буде проведено об`єктивний огляд лікарем-наркологом, а у разі відмови буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП.
Після цього ОСОБА_1 повідомив, що не перебуває у стані сп`яніння та не відмовляється від проходження огляду, однак не бачить сенсу їхати до лікаря-нарколога. У відповідь поліцейський повідомив, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пропонується пройти огляд саме у лікаря-нарколога.
О 03:55:20 працівник поліції знову запропонував «пройти огляд» без конкретизації його виду та вимагав надати відповідь «так» або «ні», зазначивши, що будь-яка інша відповідь буде розцінена як відмова.
О 03:55:40 ОСОБА_1 висловив згоду, на що працівник поліції відповів, що його дії можуть бути оскаржені в суді та що свою невинуватість він також може доводити у судовому порядку.
О 03:55:50 працівник поліції зробив висновок, що ОСОБА_1 не бажає їхати до лікаря-нарколога, на що останній відповів, що не розуміє необхідності такої поїздки.
Після цього ОСОБА_1 було повідомлено про намір скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду.
Таким чином, суддя бере до уваги, що з оглянутого відеозапису не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Навпаки, зафіксовано, що працівники патрульної поліції прибули до вже припаркованого транспортного засобу з вимкненими двигуном та запаленням, у якому перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 пояснив, що йшов до свого дядька та спав у транспортному засобі. При цьому протягом усього відеозапису ОСОБА_1 не повідомляв про те, що керував транспортним засобом, а сам факт керування на відеозаписі не зафіксований.
Також з оглянутого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер». Натомість працівники поліції одразу пропонували пройти огляд у лікаря-нарколога. Водночас направлення особи до закладу охорони здоров`я для проведення огляду є наслідком відмови від проходження огляду на місці або незгоди з його результатами, тоді як такі обставини на відеозаписі не зафіксовані.
Більше того, протягом усього оглянутого відеозапису не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Навпаки, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово наголошував на тому, що не перебуває у стані сп`яніння, ставив уточнюючі запитання щодо процедури проведення огляду та, зрештою, висловив згоду на його проходження. За таких обставин висновок працівників поліції про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду не знаходить свого підтвердження на дослідженому відеозаписі.
Крім того, значна частина спілкування між ОСОБА_1 та працівником патрульної поліції відбувалася поза межами відеофіксації, оскільки інший поліцейський, який здійснював запис на бодікамеру, протягом тривалого часу перебував біля службового транспортного засобу або спілкувався з іншими особами. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити зміст спілкування між працівником поліції та ОСОБА_1 , а також дійти беззаперечного висновку щодо дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та встановленої процедури проведення огляду на стан сп`яніння.
Разом з тим, суддя звертає увагу, що відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 р. № 1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, авідео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Розділом ІІІ цієї Інструкції передбачено, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
При цьому зазначається, що «після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записано безперервно» (п. 3.5 Розділу III Інструкції).
Враховуючи викладене, працівниками поліції було порушено вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, оскільки з дослідженого відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу, натомість йому одразу було запропоновано пройти огляд у закладі охорони здоров`я, при цьому безперервна відеофіксація процедури не здійснювалася, а факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на відеозаписі не зафіксований, у зв`язку з чим відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП проведений огляд вважається недійсним.
За таких обставин, суддя не приймає до уваги наявність направлення в матеріалах справи, яке складено суто формально.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Обов`язок доведення вини «поза розумним сумнівом» покладається на сторону обвинувачення, а будь-який обґрунтований сумнів повинен тлумачитися на користь обвинуваченого. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Зокрема, ЄСПЛ підкреслює, що неконкретність обвинувачення розглядається як порушення права на захист (справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).
Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 інкримінованого працівником патрульної поліції адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 58,62 Конституції України, ст. 8, ч.1 ст.130, 221, 247, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О.В. Поплавська