Справа № 693/158/26 
Провадження № 2/693/373/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

04.05.2026р. м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області в особі судді - Коцюбинської Ю.Д., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву «Моторно (транспортного) страхового бюро України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , 

У С Т А Н О В И В:

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 .
В обґрунтування своїх позовних вимог вказало, що 27.04.2025 близько 09:10 год. в по вул. Слави у населеному пункті с. Леміщиха, відповідач керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21051», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП потерпілий від отриманих травм помер на місці ДТП.
На момент настання ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відомості про яке 27.04.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025250000000397.
Вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 23.12.2025 року у справі № 693/806/25, вина відповідача у скоєнні ДТП була повністю доведена судом, відповідач свою вину визнав, і його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 
Оскільки на момент ДТП Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та на виконання вимог ст.32, ст. 43 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 30.04.2025 ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до позивача із відповідними заявами про регламентну виплату.
30.04.2025 р. ОСОБА_2 звернулася до позивача із заявою про настання дорожньо-транспортної пригоди. 
За результатом звернення заявниць та розгляду їх заяв, МТСБУ було відкрито регресну справу №124586.
ОСОБА_2 надала документи, що підтверджують понесені нею витрати на поховання потерпілого у загальному розмірі 32 705,00 грн. 
Позивач виконуючи вимоги ст.43 Закону, на підставі довідки № 1 від 11.06.2025, Наказу № 3.1/18848 від 13.06.2025, а також довідки № 2 від 11.06.2025 та Наказу № 3.1/18849 від 13.06.2025 про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди заявникам в загальному розмірі 232 705,00 грн. 
Позивачем було повністю відшкодована шкода заявницям, завдана відповідачем. Загальний розмір витрат, які підлягають відшкодуванню позивачу складає 232 705,00 грн. 
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь в порядку регресу, пов`язаних з регламентними виплатами у загальному розмірі 232 705,00 грн. та суму судових витрат в розмірі 3490,57 грн.
Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 23.02.2026 р. відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, у якій роз`яснено вимоги ст.178 ЦПК України.
Вищевказану ухвалу з позовною завою та матеріалами направлено відповідачу за адресою його реєстрацію, яку він отримав особисто 10.03.2026 року, що підтверджується поштовим повідомленням АТ «Укрпошти». 
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд цивільної справи, судом надано можливість та достатньо часу ознайомитись з позовною заявою та надати свої заперечення, тому вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Відзив на позов від відповідача до Жашківського районного суду Черкаської області не надходив.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Судом установлено, що 27.04.2025 року в близько 09:10 год. в по вул. Слави у населеному пункті с. Леміщиха, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ-21051», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП потерпілий від отриманих травм помер на місці ДТП.
Вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 23.12.2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 3 (три) роки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_1 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок лише в питанні, чи мали місце дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 200 від 30 квітня 2025 року (а.с.16).
На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована не була (а.с.19).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 26 липня 1975 року, актовий запис про шлюб № 22 від 26 липня 1975 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 (а.с.32).
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.07.2000 року, ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 6 від 04 червня 1983 року. В графі батько зазначено « ОСОБА_3 », в графі мати зазначено « ОСОБА_4 » (а.с.35). 
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_8 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 14 лютого 2004 року, актовий запис про шлюб № 3 від 14 лютого 2004 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 (а.с.36).
30.04.2025 до Моторно (транспортного) страхового бюро України звернулася ОСОБА_2 із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що стала 27.04.2025 року приблизно о 09:10, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21051, р/н НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) рухаючись на підйом та на заокругленні вліво по АДРЕСА_1 , допустив наїзд на пішохода, що рухався попереду в попутному напрямку по краю проїзної частини з велосипедом в руках. В результаті даної ДТП, пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події (а.с.27). 
30.04.2025 до Моторно (транспортного) страхового бюро України звернулася ОСОБА_4 із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що стала 27.04.2025 року приблизно о 09:10, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21051, р/н НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) рухаючись на підйом та на заокругленні вліво по АДРЕСА_1 , допустив наїзд на пішохода, що рухався попереду в попутному напрямку по краю проїзної частини з велосипедом в руках. В результаті даної ДТП, пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події (а.с.28). 
30.04.2025 року до Моторно (транспортного) страхового бюро України звернулася ОСОБА_2 із повідомлення про дорожньо - транспорту пригоду, що 27.04.2025 року, біля 09 год.10 хв., водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем ВАЗ 21051, р/н НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) рухаючись на підйом та на заокругленні вліво по АДРЕСА_1 , допустив наїзд на пішохода, що рухався попереду в попутному напрямку по краю проїзної частини з велосипедом в руках. В результаті даної ДТП, пішохід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події (а.с.29-30).
Згідно поданої ОСОБА_2 довідки про склад сім?ї загиблого ОСОБА_3 вбачається, що на момент смерті, на утриманні померлого знаходилися непрацездатні особи (за віком) дружина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , родичами першого ступеня спорідненості ОСОБА_3 на момент вказаної ДТП є: дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.31).
Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України (справа № 124586) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих наказано: сплатити на рахунок отримувача ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 100 000 грн. моральної шкоди (а.с.39).
Згідно довідки № 2 від 11.06.2025 року Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти виплачені ОСОБА_4 сумі 100 000 грн (а.с.40).
Відповідно до наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України (справа № 124586) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих наказано: сплатити на рахунок отримувача ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 132 705,00 грн.( а.с.41).
Згідно довідки № 1 від 11.06.2025 року Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти виплачені ОСОБА_2 сумі 132 705,00 грн, з яких 32 705,00 грн - витрати на поховання та 100 000 грн. - моральна шкода (а.с.42).
Відповідно до платіжної інструкції № 19780 від 16.06.2025 року, ОСОБА_10 отримала від МТСБУ виплату по справі № 124586, згідно наказу № 3/1/18849 від 13.06.2025 у сумі 100 000 (сто тисяч) гривень (а.с.43).
Відповідно до платіжної інструкції № 19947 від 17.06.2025 року, ОСОБА_2 отримала від МТСБУ виплату по справі № 124586, згідно наказу № 3/1/18848 від 13.06.2025 у сумі 132 705 (сто тридцять дві тисячі сімсот п`ять ) гривень 00 копійок (а.с.44).
Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 232 705,00 грн.
При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України "Про страхування встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.
Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на момент здійснення страхових виплат позивачем (далі Закон), страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова (регламентна) виплата у зв`язку із смертю потерпілої фізичної особи здійснюється, якщо смерть потерпілої фізичної особи настала протягом одного року з дня дорожньо-транспортної пригоди та є прямим її наслідком.
Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю потерпілої фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).
Загальний розмір таких страхових (регламентних) виплат зазначеним особам стосовно одного померлого становить 25 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і виплачується таким особам у рівних частинах.
Згідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює страхову (регламентну) виплату особі, яка здійснила витрати на поховання та/або спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання йому документів на підтвердження таких фактів та витрат. Загальний розмір такої виплати стосовно одного померлого не може перевищувати 12 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і не залежить від сум, отриманих особою за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та соціальним забезпеченням.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхової (регламентної) виплати потерпіла особа чи інша особа, яка має право на її отримання (далі - заявник), подає страховику, а у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - до МТСБУ, заяву про страхову виплату, заяву про регламентну виплату у строк, що не перевищує: один рік з дня настання дорожньо-транспортної пригоди (у випадках, передбачених пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - з дня припинення членства страховика в МТСБУ), - якщо шкоду заподіяно майну потерпілої особи.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) зобов`язаний у строк, передбачений частиною п`ятою статті 32 цього Закону, письмово у спосіб, зазначений у заяві про страхову (регламентну) виплату, повідомити заявника про прийняте за його заявою рішення. Страховик (МТСБУ) зобов`язаний здійснити страхову (регламентну) виплату протягом трьох робочих днів з дня направлення заявнику повідомлення про прийняте рішення за його заявою про здійснення такої виплати.
Згідно із п.1 ст.2 ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України: транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому; невстановленим транспортним засобом життю або здоров`ю потерпілої фізичної особи. Шкода, заподіяна майну потерпілої фізичної особи, відшкодовується, якщо шкода здоров`ю потерпілої фізичної особи заподіяна у вигляді стійкої втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності або якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала смерть потерпілої фізичної особи. У разі спричинення дорожньо-транспортної пригоди на території України невстановленим транспортним засобом для цілей цього Закону вважається, що відповідний невстановлений транспортний засіб є транспортним засобом, зареєстрованим в Україні.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч.2 ст.1166 ЦК України у деліктних зобов`язаннях передбачено презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі №686/11256/16-ц).
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Факт настання ДТП зафіксований належним чином та відповідач, як особа, винна в дорожньо-транспортній пригоді, притягнутий до кримінальної відповідальності.
Моторне (транспортне) страхове бюро України в порядку відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого (завданої втратою годувальника), здійснило регламентну виплату, відтак МТСБУ набуло право регресної вимоги до ОСОБА_1 , як винної особи.
Правових підстав для зменшення розміру шкоди судом не встановлено та відповідачем не спростовано розміру регламентної виплати та не надано суду інших доказів, які б спростовували виплачену суму у вищевказаному розмірі.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України").
Повно та всебічно встановивши обставини справи, проаналізувавши норми матеріального права, які підлягали застосуванню до правовідносин у цій справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу є обґрунтованими, а відтак позовні вимоги МТСБУ підлягають до задоволення.
Також відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3490,57 грн., оскільки останній такий сплатив при зверненні до суду, що підтверджується даними платіжного документу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263-268, 273, 280 ЦПК України, 
У Х В А Л И В:

Позовну заяву «Моторно (транспортного) страхового бюро України» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , - задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, адреса : 02653,м. Київ, Русанівський бульвар, 8) відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентними виплатами у загальному розмірі 232 705 (двісті тридцять дві тисячі сімсот п`ять) гривень 00 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДРПОУ 21647131, адреса : 02653,м. Київ, Русанівський бульвар, 8) сплачений судовий збір при поданні позовної заяви до суду у розмірі 3490 (три тисячі чотириста дев`яносто) гривень 57 копійок. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі в порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Головуючий: Ю. Д. Коцюбинська