ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №336/11547/25      Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І. 
Провадження №33/807/605/26       Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року     місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Мормуля П.В. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Згідно з постановою суду, 19 листопаду 2025 року приблизно о 09.24 годині водій ОСОБА_1 , який раніше був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, діючи повторно, керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував біля будинку № 16 по вул.Першотравневій у сщ. Комишуваха, та, маючи зовнішні ознаки перебування у стані наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Мормуль П.В. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що матеріали справи не містять доказів категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки містять запис, на якому ОСОБА_1 погоджується пройти медичний огляд.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 23 березня 2026 року особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мормуль П.В. не з`явились, повідомлені належним чином.
В попередньому судовому засіданні, призначеному на 20 березня 2026 року, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) не з`явився, захисник останнього - адвокат Мормуль П.В. зазначив про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, вказав на можливість розгляду справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 , зазначив про узгодженість вказаного питання та правової позиції між ним та ОСОБА_1 .
В зазначеному судовому засіданні заслухано думку та доводи адвоката Мормуля П.В. стосовно поданої апеляційної скарги. Зокрема, захисник повністю підтримав подану апеляційну скаргу. Перерва була оголошена перед судовими дебатами для додаткового дослідження відеозапису. 

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Мормуля П.В.
Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №517317 від 19 листопада 2025 року, з якого убачається, що 19 листопада 2025 року приблизно о 09.24 годині водій ОСОБА_1 , який раніше був притягнутий до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, діючи повторно, керував автомобілем ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував біля будинку №16 по вул. Першотравневій у сщ. Комишуваха, та, маючи зовнішні ознаки перебування у стані наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 листопада 2025 року;
- у постанові серії ЕНА №6180908 від 19 листопада 2025 року складеної стосовно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП;
- у постанові Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 січня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;
- у довідці з підсистеми «Адмінпрактика» стосовно повторності за ст.130 КУпАП;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив, документів на підтвердження поважності причин неявки не надав.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, просив закрити провадження у справі, вказуючи, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Також, захисник вказував, що після пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння, натомість через деякий час він відмовився, що, на думку захисника, стало наслідком вмовлянь працівників поліції.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника - адвоката Мормуля П.В., та наведені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Перевіряючи доводи захисника щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. 
Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння направлено останнього на огляд до відповідного медичного закладу.
Зокрема, у ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, що підтверджується відомостями, зазначеними в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відеозаписом події.
Згідно з направленням від 19 листопада 2025 року, працівниками поліції в результаті огляду у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: зіниці очей розширені та не реагують на світло, почервоніння очей, підвищена жвавість рухів. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 .
З відеозапису події убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння та останньому було повідомлено про те, які саме ознаки наркотичного сп`яніння в нього виявлено – звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість рухів. При цьому поліцейськими здійснювався візуальний огляд ОСОБА_1 . Після цього працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку погодився, однак під час слідування в медичний заклад ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим йому повідомлено про складання протоколу. 
Таким чином, зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що узгоджується і з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. 
Тому, твердження апелянта та його захисника про те, що жодної відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з боку ОСОБА_1 не було, а останні погодився з проходженням огляду, не є переконливими. 
Враховуючи викладене, до версії сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду, суд апеляційної інстанції ставиться критично. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що за наведених обставин, інспектором поліції у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку обґрунтовано був складений протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за порушення вимог п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.
Зокрема, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Разом з цим, згідно з положеннями п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою на те особою. 
Якихось порушень з боку працівників поліції, які б тягли за особою недопустимість наявних в справі доказів, в цьому випадку не убачається. 
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання відомостей з цього протоколу недопустимими доказами, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою. Суд надав змістовні та обґрунтовані відповіді на всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП і наклав на порушника стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу захисника – адвоката Мормуля П.В. залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 19 лютого 2026 року щодо  ОСОБА_1  за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 336/11547/25