Справа № 761/40667/24
Провадження № 2-а/761/138/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до якої просить суд: визнати незаконною та скасувати Постанову про накладання адміністративного стягнення від 17 жовтня 2024 року за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП за підписом Заступника начальника ГУ ДПС у м. Києві Якушко Інни Валеріївни, яка винесена відносно громадянина ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , за актом фактичної перевірки ТОВ «Базис Кейс» № 109127/26/15/07/45383999.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою заступника начальника ГУ ДПС у м. Києві Якушко І.В. від 17.10.2024 за актом фактичної перевірки №109127/26/15/07/45383999 від 25.09.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.
Оскільки, такий розмір штрафу, передбачений ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, і застосування такого штрафу можливе до правопорушника якого протягом року було піддано адміністративному стягненню, вважає, що з матеріалів, які стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності не вбачається, що він вчинив порушення повторно, а саме: в акті фактичної перевірки не відображено повторність правопорушення, тобто, не зазначено, що перевірка проводиться повторно або порушення порядку розрахунків виявлено повторно; відсутні дані щодо притягнення протягом року до адміністративної відповідальності працівників або керівника ТОВ «Базис Кейс» за порушення порядку проведення розрахунків із покупцями, вимог п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України №894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)» (далі - Постанова №894).
Також, у позові зазначено, що позивач, як керівник ТОВ «Базис Кейс», не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, оскільки на момент перевірки він не проводив розрахунки із покупцями і не має таких повноважень серед своїх обов`язків.
Вважаючи оскаржувану постанову такою, що винесена з порушенням вимог законодавства в частині розміру штрафу, що перевищує максимальний для інкримінованого правопорушення та відсутності суб`єктивного і об`єктивного складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Мальцеву Д.О.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.10.2024 року відкрито провадження та призначено розглядати справ у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
28.11.2024 року від представника відповідача через систему «Електронни суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку кіоску за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 111, прим.1, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Базис Кейс». Перевіркою встановлено, що суб`єкт господарської діяльності здійснює торгівлю тютюновими виробами та не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв, а здійснює розрахунки виключно в готівковій формі. За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки ТОВ «Базис Кейс» від 25.09.2024, реєстраційний №109127/26/15/07/45383999 згідно з яким встановлено порушення п. 1 Постанови №894.
Протокол про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 не складався через відсутність останнього на місці на момент завершення перевірки. ОСОБА_1 був запрошений для складання протоколу про адміністративне правопорушення до ГУ ДПС у м. Києві листом, який було надіслано на його податкову адресу. Однак ОСОБА_1 на складання протоколу не з`явився, про що 08.10.2024 складено відповідний акт. Протокол про адміністративне правопорушення №4555 за ч.2 ст.163-15 КупАП на ОСОБА_1 було складено 08.10.2024 та направлено на його податкову адресу. В подальшому постанова про накладення адміністративного стягнення в розмірі 17 000 грн. була винесена 17.10.2024 та направлена на податкову адресу позивача.
Щодо визначення повторності вчинення правопорушення відповідач у відзиві зазначив, що згідно наявної податкової інформації ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП згідно з постановою від 24.04.2024.
06.03.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив
07.02.2025 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зі змісту ст.280 КУпАП вбачається, що на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так судом встановлено, що співробітниками Головного управління ДПС у м. Києві проведено фактичну перевірку за адресою: м. Київ, вул. Княжий затон, 4, прим.1, де здійснює діяльність TOB «Базис Кейс» (код ЄДРПОУ 45383999) з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у т.ч. про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин із працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки).
За результатом проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки №109127/26/15/07/45383999 від 25.09.2024 року. 
Податковим органом у Акті перевірки встановлено порушення позивачем 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 року «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі, з використанням електронних платіжних засобів), за продані ними товари (надані послуги)», а саме: не забезпечено можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі, з використанням електронних платіжних засобів). 
На підставі акту перевірки податковим органом 08.10.2024 року складено протокол про адміністративне правопорушення № 4555, яким зафіксовано склад адміністративного правопорушення щодо директора ТОВ «Базис Кейс" (код ЄДРПОУ - 45383999) ОСОБА_1 про порушення останнім п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 року «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі, з використанням електронних платіжних засобів), за продані ними товари (надані послуги)».
На підставі протоколу та акту перевірки, 17 жовтня 2024 заступником начальника Головного управління ДПС у м. Києві Якушко І.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 17000 грн за порушення ч.2 ст.163-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Разом з тим встановлено, що відповідно до копії заяви про приєднання до Договору еквайрингу AT «Ощадбанк» № 9583732-240409-113630 від 14.06.2024, TOB «Базис Кейс» встановило та використовує платіжний термінал для забезпечення безготівкового розрахунку із споживачами за придбаний товар на зазначених у заяві адресах.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на момент прийняття оскаржуваної постанови) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків (ст. 14 КУпАП).
Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частини 2 статті 163-15 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 2 ст. 163-15 КУпАП визначено, що дія, передбачена частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Зі змісту частини першої статті 268 КУпАП слідує, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Відповідно до пункту 47 Положення №148 перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (далі - контролюючий орган) відповідно до його компетенції.
Керівники суб`єктів господарювання несуть відповідальність за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.
Контролюючий орган в разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою застосовує до порушників штрафні санкції згідно з законодавством України.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)» від 29.07.2022 №894 (далі Постанова № 894) встановлено, що торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно:1) з 1 січня 2023 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);2) з 1 січня 2024 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення від 5 до 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту); 3) з 1 січня 2025 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 5 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);4) з 1 січня 2026 р. - торговці - фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої групи, торговці, які здійснюють торгівлю з використанням торгових автоматів, виїзну (виносну) торгівлю, продаж власноручно вирощеної або відгодованої продукції.
Під час перевірки інспекторами було роздруковано х-звіт, що показує кількість продажів і суми готівкового та безготівкового виторгу з моменту відкриття касової зміни на фіскальному реєстраторові. Відповідно до х-звіту загальна сума продажів 9048,89 і всі розрахунки проведені виключно у готівковій формі, що було зазначено в акті перевірки. 
Таким чином, перевіркою встановлено наступний факт - 08.10.2024 року ТОВ «БАЗИС КЕЙС» в приміщенні кіоску, розташованому за адресою: м. Київ, Дарницький р-н., просп. Бажана, п/с(2)/зуп ст.м. Харківська (прим.1), було забезпечено здійснення виключно готівковий розрахунок із покупцями, чим порушено п.1 ч.1 Постанови №894, якою встановлено, що торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно: з 1 січня 2023 року торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту).
Разом з тим, позивач стверджує, що ТОВ «БАЗИС КЕЙС» не було здійснено порушення Постанови 894, оскільки ТОВ «БАЗИС КЕЙС» до банківської установи АТ «Ощадбанк» було подано заяву про приєднання до Договору еквайрингу від 14.06.2024 №9583732-240409-113630, за якою вбачається, що ТОВ «БАЗИС КЕЙС» встановило та використовує платіжний термінал для забезпечення безготівкового розрахунку із споживачами за придбаний товар.
Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку, що факт надсилання заяви про приєднання до договору еквайрингу не означає наявність платіжного терміналу у перевіряємому приміщенні08.10.2024, надсилання такої заяви до банку не підтверджує факту виконання договору еквайрингу, а свідчить лише про намір отримувати від банку певний вид послуг.
Перевірка проводилася в кіоску, розташованому за адресою: м. Київ, Дарницький р-н., просп. Бажана, п/с(2)/зуп ст.м. Харківська (прим.1), а в п.2 Заяви в графі «Адреса Торгової точки Торговця» відсутня інформація щодо даної адреси.
Отже, надана позивачем заява не стосується торгової точки, на якій була проведена перевірка та було виявлено порушення, тому не може бути прийнятою в якості доказу по справі.
Також не заслуговують на увагу твердження позивача про виконання вимог законодавства в частині забезпечення можливості безготівкової оплати на всіх їх об`єктах торгівлі шляхом розміщення QRкоду для переходу на безготівкову оплату з огляду на обмежене коло застосування такого розрахунку. 
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальністю за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, тобто як особу, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Твердження позивача щодо недоведеності правомірності застосування частини 2 ст. 163-15 КУпАП спростовуються долученою до матеріалів справи постановою від 17.10.2024 та протоколом про адміністративне правопорушення №4555 від 08.10.2024.
За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про доведення відповідачем наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.
Таким чином, відповідачем доведено правомірність складання спірної постанови.
Твердження позивача щодо того, що він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення судом до уваги не береться з огляду на те, що як не заперечувалося самим позивачем у позовній заяві, ОСОБА_1 був керівником ТОВ «Базис Кейс».
За змістом ч.1 ст. 28 Закону України «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю» органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.
Згідно з ч.1-6 ст.39 цього Закону виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення). Виконавчий орган товариства підзвітний загальним зборам учасників і наглядовій раді товариства (у разі утворення) та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор", якщо статутом не передбачені інші назви.
В силу приписів ч.1 ст.42 цього Закону посадовими особами товариства є члени виконавчого органу, наглядової ради, а також інші особи, передбачені статутом товариства.
Отже, ОСОБА_1 як директор товариства (станом на момент притягнення до адміністративної відповідальності) був його виконавчим органом та, відповідно, посадовою особою товариства, а ст.163-15 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобі, в тому числі посадових осіб юридичної особи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що директор ТОВ «Базис Кейс" є суб`єктом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 163-15 КУпАП.
Відповідно до пунктів 1, 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно з частинами другою, третьою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
За змістом пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( частина друга статті 77 КАС України).
Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.
Керуючись ст. ст. 8 - 11, 71, 72, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. ст. 7, 9, 33, 251, 252, 280, п. 3 ч. 1 ст. 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов  ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: