ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5798/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.04.2026 року просить:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.01.2026 року №134450008658 щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», з урахуванням п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», з урахуванням п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 09.08.2024 року.
Посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначила, що 09.08.2024 року звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №4-2608-вих-031 та №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у справі №380/19147/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №134450008658 від 16.08.2024 року про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 09.08.2024 року про переведення на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, п.10, 12 Закону №889-VIII на підставі вищенаведених довідок з урахуванням висновків суду. На виконання вказаної постанови відповідач рішенням від 08.01.2026 року №134450008658 повторно розглянув заяву позивача та провів перерахунок пенсії. Однак, як убачається із вказаного рішення, при обчисленні розміру пенсії державного службовця складові заробітної плати, що містяться у поданих позивачем довідках №4-2608-вих-031 та №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року, не враховано. Вважаючи у зв`язку із цим свої права на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернулася до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що з 01.05.2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу». Згідно з п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення цього Закону втратив чинність Закон України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу. Відповідно до ст.90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Звертає увагу, що при розрахунку пенсії за віком відповідно до Закону №889-VIII розмір пенсійної виплати з 09.08.2024 року становить 8937,00 грн, що є меншим від розміру пенсії, отримуваного позивачем згідно Закону №1058-IV. Згідно з п.4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Зазначає, що з 15.12.2015 року діючим законодавством не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій державних службовців. Вказує, що функції органів Пенсійного фонду України щодо обчислення страхового стажу особи та призначення пенсії відносяться до їх виключної компетенції, а суди не вправі підміняти собою органи державної влади з питань їх компетенції. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Ухвалою судді від 06.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 28.04.2026 року замінено первісного відповідача у справі №380/5798/26, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, на належного – Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.09.2020 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
09.08.2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» з урахуванням п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу». До заяви позивач долучила, зокрема, довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року, видані управлінням «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.
За принципом екстериторіальності заява позивача та додані до неї документи розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №134450008658 від 16.08.2024 року позивачу відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця з мотивів недостатності спеціального стажу державної служби.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у справі №380/19147/24 скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 року та ухвалено постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №134450008658 від 16.08.2024 року про відмову у перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 09.08.2024 року про переведення на пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, п.10, 12 Закону №889-VIII на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи частково позов, Восьмий апеляційний адміністративний суд виходив із того, що відповідач протиправно не зарахував стаж роботи позивача на посадах в органах місцевого самоврядування як стаж державного службовця, який за наявності відповідного стажу дає право на призначення пенсії державного службовця, та не досліджував подані із заявою довідки, не наводив обґрунтувань щодо їх належності чи неналежності.
На виконання вказаної постанови суду апеляційної інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення від 08.01.2026 року №134450008658 про перерахунок пенсії, яким позивача переведено з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII з 09.08.2024 року.
Зі змісту рішення відповідача від 08.01.2026 року №134450008658 убачається, що при обчисленні розміру пенсії державного службовця враховано: страховий стаж позивача 44 роки 4 місяці 7 днів; стаж на посадах державних службовців (за ст.25 Закону №3723-ХІІ) 14 років 0 місяців 10 днів; середньомісячний заробіток у розмірі 14895,00 грн; основний розмір пенсії від середнього заробітку у розмірі 8937,00 грн.
Листом від 26.02.2026 року за №8115-8239/Т-03/8-1300/26 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII розмір її пенсії становитиме 8937,00 грн.
Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням про обчислення розміру пенсії державного службовця без урахування поданих позивачем довідок про складові заробітної плати, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.
Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.
Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюються Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV).
Умови пенсійного забезпечення державних службовців у період до 01.05.2016 року визначалися Законом України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі – Закон №3723-ХІІ).
Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, – у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року – страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З 01.05.2016 року набрав чинності Закон України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» (далі – Закон №889-VIII).
Згідно із ст.90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, з 01.05.2016 року втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п.10 і 12 цього розділу.
За приписами п.10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до п.12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі – Порядок №622).
Пунктом 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та необхідного стажу державної служби, мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За змістом п.4 Порядку №622, пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, – заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому – п`ятому пункту 4 цього Порядку виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до п.5 Порядку №622, форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3 (далі – Постанова №1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», а саме: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає таке.
У даній справі мали місце наступні обставини (якщо їх узагальнити): постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у справі №380/19147/24 встановлено правомірність вимог позивача на призначення пенсії державного службовця та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 09.08.2024 року на підставі довідок №4-2608-вих-031 та №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року з урахуванням висновків суду. На виконання цієї постанови відповідач прийняв оскаржуване рішення від 08.01.2026 року №134450008658, яким провів перерахунок пенсії, однак при обчисленні розміру пенсії державного службовця складові заробітної плати, відображені у поданих позивачем довідках, не використав.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставина наявності у позивача права на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, з урахуванням п.п.10, 12 Закону №889-VIII, на підставі довідок №4-2608-вих-031 та №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року є такою, що встановлена постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у справі №380/19147/24, та не підлягає повторному доказуванню у цій справі.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що при наявності у особи станом на 01.05.2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. При цьому розмір такої пенсії становить 60 відсотків заробітної плати, обчисленої у порядку, визначеному п.4 Порядку №622, виходячи зі складових, що зазначаються у довідках, форми яких затверджені Постановою №1-3.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №560/2398/19.
Зі змісту оскаржуваного рішення відповідача від 08.01.2026 року №134450008658 убачається, що при обчисленні розміру пенсії державного службовця взято середньомісячний заробіток у розмірі 14895,00 грн, з якого визначено основний розмір пенсії у розмірі 8937,00 грн (60 відсотків від середнього заробітку). Однак з матеріалів справи слідує, що відповідач при обчисленні розміру пенсії державного службовця не врахував складові заробітної плати, зазначені у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року, виданих управлінням «Служба у справах дітей» Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.
Жодних мотивів неврахування цих довідок при обчисленні розміру пенсії державного службовця ані в рішенні відповідача від 08.01.2026 року №134450008658, ані у відзиві на позовну заяву не наведено. У листі Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 26.02.2026 року за №8115-8239/Т-03/8-1300/26 також не зазначено, з яких підстав вказані довідки не враховано при обчисленні розміру пенсії.
Суд відхиляє посилання відповідача на положення п.4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону №1058-IV про те, що у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі. Вказана норма не звільняє пенсійний орган від обов`язку обчислювати розмір пенсії державного службовця у спосіб, передбачений п.4 Порядку №622, виходячи зі складових заробітної плати, зазначених у відповідних довідках, та регулює лише питання виплати раніше призначеної пенсії в окремих випадках зменшення її розміру. Сам факт того, що внаслідок перерахунку розмір пенсії державного службовця може виявитися меншим від розміру пенсії, що отримувалася позивачем за Законом №1058-IV, не може бути підставою для неврахування при такому обчисленні поданих позивачем довідок про складові заробітної плати.
Доводи відповідача про те, що з 15.12.2015 року діючим законодавством не визначено суб`єктивного права, як і не передбачено підстав, порядку реалізації, обов`язку органів Пенсійного фонду України щодо перерахунку пенсій державних службовців, а також про те, що Закон №889-VIII не передбачає такої підстави для перерахунку пенсії як підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, не стосуються предмета спору у цій справі. У межах спірних правовідносин судом перевіряється правомірність обчислення відповідачем розміру пенсії державного службовця при первинному її призначенні (переведенні) з 09.08.2024 року, а не питання її подальшого перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям.
Висновки ж Верховного Суду, викладені у постановах, на які посилається відповідач (від 23.01.2018 року у справі №745/458/16-а, від 28.10.2020 року у справі №826/16182/18, від 14.01.2021 року у справі №616/325/17, від 14.01.2021 року у справі №366/3183/17, від 19.01.2021 року у справі №644/4530/17), не є релевантними для обставин справи, що розглядається, адже такі висновки викладені за іншого правового врегулювання та обставин справи (стосуються перерахунку раніше призначеної пенсії державного службовця у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям), а відтак не підлягають застосуванню.
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з урахуванням встановленого Кодексом адміністративного судочинства України обов`язку доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, суд приходить висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 08.01.2026 року №134450008658 діяв не у спосіб, передбачений п.4 Порядку №622, оскільки при обчисленні розміру пенсії державного службовця не врахував складові заробітної плати, відображені у поданих позивачем довідках №4-2608-вих-031 та №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року. А, відтак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.01.2026 року №134450008658 щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії державного службовця без урахування вищевказаних довідок №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо вимог зобов`язального характеру.
Згідно з ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; зобов`язання відповідача вчинити певні дії; зобов`язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми законодавства, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у вигляді зобов`язання відповідача призначити пенсію відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, з урахуванням п.п.10, 12 Закону №889-VIII, на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 09.08.2024 року, відповідає змісту та суті порушеного права позивача і забезпечує його ефективний захист.
При цьому суд враховує, що обставина наявності у позивача права на призначення пенсії державного службовця на підставі вказаних довідок встановлена постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у справі №380/19147/24, а спірним залишається лише застосування цих довідок при обчисленні розміру пенсії, що належить до повноважень відповідача. Зобов`язання відповідача призначити пенсію з урахуванням поданих довідок не призводить до втручання у дискреційні повноваження пенсійного органу, оскільки відповідні складові заробітної плати, що підлягають врахуванню при обчисленні розміру пенсії за п.4 Порядку №622, чітко визначені у наданих позивачем довідках, а між сторонами немає спору щодо їх форми, змісту, повноти та достовірності.
Такий підхід узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.05.2018 року у справі №826/9727/16, відповідно до якого суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача за сукупності таких умов: судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; виконано всі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено усі платежі, і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Оскільки позивач звернулася із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIII 09.08.2024 року, з цієї ж дати відповідач провів перерахунок пенсії оскаржуваним рішенням, належним є зобов`язання відповідача призначити пенсію з урахуванням поданих довідок саме з 09.08.2024 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №2 від 27.03.2026 року. Оскільки позов задоволено повністю, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються ст.134 КАС України, за приписами якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано договір про надання правничої допомоги №01/0501-26 від 05.01.2026 року, укладений з адвокатом Рудиком Андрієм-Михайлом Ярославовичем, ордер серії ВС №1451800 від 30.03.2026 року, а також акт наданих послуг №1 від 30.03.2026 року, згідно з яким вартість послуги зі складення та подання позовної заяви становить 4000,00 грн за 2 години роботи.
Розглядаючи питання співмірності заявлених до стягнення судових витрат на правничу допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми судових витрат, на відшкодування якої має право позивач, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п.21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд враховує, що предмет спору в цій справі не є складним, обставина наявності у позивача права на призначення пенсії державного службовця на підставі поданих довідок встановлена постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 року у справі №380/19147/24, обсяг і складність складеної позовної заяви не є значними, а справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
За наведених обставин, з урахуванням критеріїв пропорційності, підставним є присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в обсязі 2000,00 грн.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.01.2026 року №134450008658 щодо обчислення ОСОБА_1 розміру пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», з урахуванням п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» без урахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст.37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу», з урахуванням п.п.10, 12 Закону України від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) №4-2608-вих-031 від 06.08.2024 року та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій осіб посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, №4-2608-вих-030 від 06.08.2024 року, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 09.08.2024 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, Дніпропетровська обл., 49094; код ЄДРПОУ: 21910427) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.