ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року	Львів	Справа № 260/319/26 пров. № А/857/13718/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,
суддів Обрізка І.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року про залишення позову без розгляду (головуючий суддя Гаврилко С.Є., м. Ужгород) у справі № 260/319/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у непроведенні нарахування та виплати ОСОБА_1 : додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” № 168 від 28.02.2022, за період з 31.10.2023 по 17.06.2025 в розрахунку 100 000 грн пропорційно дням перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної) комісії у період дії воєнного стану; одноразової грошової допомоги в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення; одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік та за 2024 рік; не проведенні перерахунку грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 за Законом України “Про державний бюджет України на 2024 рік”, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до Постанови КМУ “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” № 168 від 28.02.2022, за період з 31.10.2023 по 17.06.2025 в розрахунку 100 000 грн пропорційно дням перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної) комісії у період дії воєнного стану; одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення; одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби за станом здоров`я у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік та за 2024 рік; провести перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024 за Законом України “Про державний бюджет України на 2024 рік”, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до Постанови КМУ “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, що належало до видачі, та не проведення виплати компенсації за неотримане речове майно, що належало до видачі, станом на день звільнення з військової служби; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належало до видачі, станом на день звільнення з військової служби та виплатити на підставі неї грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178.
Ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
На підставі пункту 2 частини 1 статті 240 КАС України Закарпатський окружний адміністративний суд 16.02.2026 залишив позов без розгляду.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував тим, що повноваження адвоката Секретар Оксани Леонідівни на представництво ОСОБА_1 у Закарпатському окружному адміністративному суді належним чином не підтверджено, оскільки ордер адвоката Секретар О.Л. виданий на представництво інтересів позивача у Львівському окружному адміністративному суді.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позовну заяву було подано представником позивача - адвокатом Секретар Оксаною Леонідівною в електронній формі через підсистему «Електронний суд», а накладення представником окремого власноручного («фізичного») підпису на ордер за умови, що він доданий до документа, що посвідчений електронним підписом не вимагалося. Вказує, що у даній справі суд покликається на те, що долучена до позову копія ордеру не містить підпису адвоката, однак, не врахував, що особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно- комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить залишити її без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів при наданні оцінки законності та обгрунтованості ухвали про залишення позову без розгляду виходить з наступного.
Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною четвертою статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
Відповідно частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 затверджено Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, яке набрало чинності з 12.04.2019, пунктом 11 якого встановлено, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Відповідно до підпункту 15.4 пункту 15 Положення ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, із зазначенням за необхідності виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Тобто, законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема, в графі “Назва органу, в якому надається правова допомога”.
З матеріалів справи вбачається, що позов поданий до Закарпатського окружного адміністративного суду через систему “Електронний суд” адвокатом Секретар Оксаною Леонідівною, підписаний нею як представником та завантажено ордер серії ВС №1419831 на надання правничої (правової) допомоги, в якому зазначено назву органу, в якому надається правова допомога – Львівський окружний адміністративний суд.
Водночас, доказів на підтвердження повноважень адвоката Секретар Оксани Леонідівни як представника позивача - Дзюби Андрія Ярославовича у Закарпатському окружному адміністративному суді до позовної заяви не додано.
Таким чином, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що доданий до позову ордер не засвідчує повноваження адвоката Секретар Оксани Леонідівни на представництво ОСОБА_1 у Закарпатському окружному адміністративному суді.
Доводи апеляційної скарги про те, що накладення представником окремого власноручного («фізичного») підпису на ордер за умови, що він поданий через систему “Електронний суд”, не вимагається, не стосуються підстав винесення оскаржуваної ухвали, оскільки, як вже зазначалось, суд першої інстанції повернув позов без розгляду через непідтвердження повноважень на представництво адвоката Секретар Оксани Леонідівни саме у Закарпатському окружному адміністративному суді.
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2026 року про залишення позову без розгляду у справі № 260/319/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш