САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ 
Справа № 726/2014/26 
Провадження №2/726/663/26 
Категорія 40 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
17.06.2026 м. Чернівці 
Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:
головуючого судді Асташева С. А.,
з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, 
У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До Садгірського районного суду м. Чернівці за підсудністю надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, у якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором № 2113463141360 від 15.05.2021 у розмірі 52179,30 грн, а також судові витрати у справі на оплату судового збору у розмірі 2 662, 40 грн та 16 000 грн витрат на правничу допомогу.
У позові зазначає, що 15.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідачем укладений Договір № 2113463141360 відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Вказує, що сторони погодили граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 (один) рік, а також проценти за користування кредитом, які розраховуються від суми кредиту за кожний день користування.
На виконання умов укладеного договору позикодавець перерахував грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4500,00 грн, а отже належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Вказує, що строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
Також зазначає, що 01.12.2021 укладений договір № 1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113463141360, а в подальшому 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2113463141360. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до ОСОБА_1 за договором № 2113463141360.
Позивач вказує, що заборгованість відповідача за кредитним договором № 2113463141360 становить 87729,75 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4500,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 83229,75 грн.
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 52179,30 грн (4 500 грн тіло, 47679,30 грн проценти).
З посиланням на відповідні норми просить задовольнити позов. Наводить розрахунок та обґрунтовує понесені витрати на правничу допомогу.
Від відповідача ОСОБА_1 відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Вказаний позов сформований та поданий 28.05.2026 через систему «Електронний суд».
Згідно із відомостями протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2026 матеріали справи передані на розгляд головуючого судді Асташева С.А.
Суддя Асташев С.А. своєю ухвалою від 02.06.2026, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, прийняв зазначену позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи визначив проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, судове засідання призначив на 17.06.2026. Також ухвалою суддя задовольнив клопотання позивача та з метою повного та всебічного розгляду справи витребував у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» докази у справі.
Витребувані докази надійшли до суду 05.06.2026.
Позивач у своєму позові просив розгляд справи проводити за відсутності його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду, про що свідчать матеріали справи. Жодних клопотань від нього не надходило, як і відзив на позов. Поважних причин неявки не повідомив.
Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося.
Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить таких висновків.
Фактичні обставини встановлені судом.
Суд встановив, що 15.05.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 уклали Договір про надання фінансових послуг № 2113463141360 «Стандартний».
Згідно з п. 1.1. Договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.
Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів (п. 1.3 Договору). Однак відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 (один) рік.
Згідно з п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 
а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; 
б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); 
в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); 
г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в). 
д) тип процентної ставки - фіксована.
Відповідно до п.п. 1.5., 1.6. Договору у разі підписання електронного договору договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства. Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви-анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Договір про надання фінансових послуг № 2113463141360 «Стандартний» підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Н8», який відправлений на номер телефону НОМЕР_1 . 
Час підписання Договору 15.10.2021 12:02, що підтверджується долученою Інформацією щодо порядку та хронології дій щодо укладення електронного договору.
У Додатку № 1 до Договору міститься заява-анкета для отримання кредиту у якій поряд із іншим вказаний номер карткового рахунку для перерахування кредитних коштів, а у Додатку № 2 до Договору міститься Графік платежів за договором. Також позивач долучає Паспорт споживчого кредиту із інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, із якою ознайомлений ОСОБА_1 .
До матеріалів позову долучені Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Служба миттєвого кредитування».
На виконання умов укладеного кредитного договору з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» здійснене перерахування 15.05.2021 коштів у розмірі 4500,00 грн на карту MONObank 51хххх3320 за договором 2113463141360, що підтверджується даними листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 29.12.2025 про деталі транзакції від платіжної організації ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» яка діє на підставі укладеного між товариствами договору про організацію переказів грошових коштів.
Відповідно до отриманих судом за клопотанням позивача відомостей від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», на ім`я ОСОБА_1 банком емітована платіжна картка № НОМЕР_2 , а номер телефону НОМЕР_1 знаходиться у його контактних даних.
Також долучена виписка про рух коштів за картковим рахунком, яка підтверджує надходження на 15.05.2021 на картковий рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 4500 грн.
Відповідно до даних розрахунку заборгованості первісного кредитора, заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №2113463141360 від 15.05.2021, станом на 30.11.2021 становить 30780,00 грн та складається із тіла кредиту - 4500,00 грн та відсотків - 26280,00 грн (нараховані за 200 днів кредитування).
Відповідно до даних розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №2113463141360 від 15.05.2021, станом на 10.01.2023, становить 87729,75 грн та складається із тіла кредиту - 4500,00 грн та відсотків - 56949,75 грн (нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» за 165 днів кредитування з 01.12.2021 до 14.05.2022, відсоткова ставка 7,67 % денних) і 26280,00 грн (нараховані за 200 днів кредитування первісним кредитором).
Відповідно до даних розрахунку заборгованості ТОВ «Коллект Центр», заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №2113463141360 від 15.05.2021, станом на 19.05.2026, становить 87729,75грн та складається із тіла кредиту - 4500,00 грн та відсотків - 83229,75 грн.
Заявлена до стягнення заборгованість у сумі 52179 грн (тіло кредиту - 4500,00 грн та відсотки - 47679,30 грн, нараховані до 31.01.2022).
Також суд встановив і те, що 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12 відповідно до якого Клієнт - Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60 183 678,63 грн, а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками. 
Відповідно до умов цього Договору Фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від Боржників, а Клієнт не відповідає перед Фактором, якщо одержані Фактором суми є меншими від суми, сплаченої Фактором Клієнтові. 
З дати відступлення Прав Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг. 
Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі. 
Право вимоги переходить до Фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру Боржників (Додаток № 2) який є підтвердженням передачі Фактору права грошової вимоги до Боржників, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до Боржників стосовно переданого Права вимоги.
До матеріалів справи долучене Платіжне доручення № 307600018 від 03.12.2021, Акт приймання-передавання Реєстру Боржників від 03.12.2021 та реєстр боржників і витяг із нього відповідно до даних яких від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2113463141360 на суму 30780,00 грн.
10 січня 2023 року укладений Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. 
Також долучено Акт зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023, Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.01.2023, сам Реєстр Боржників та витяг із нього, відповідно до даних якого позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2113463141360 на суму 87729,75 грн.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Вирішуючи заявлені вимоги, згідно із положеннями ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом, а статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором
Суду надані докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як боржника, за Кредитним договором № 2113463141360 від первісного кредитора до ТОВ «Вердикт Капітал» та в подальшому до ТОВ «Коллект центр». Доказів визнання недійсним вказаних вище договорів відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 чи факторингу № 1-12 від 01.12.2021 суду не надано. Також у судовому провадженні не заперечено факту правомірності укладення таких договорів.
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до нового кредитора (позивач у справі).
Під час укладення Договору про надання фінансових послуг № 2113463141360 «Стандартний» від 15.05.2021 між первісним кредитором та відповідачем, як сторонами договору, було досягнуто згоди з усіх істотних умов та визначено: валюту кредитування, суму кредиту, процентну ставку за користування ним і порядок повернення кредиту, строк кредиту. Таким чином укладений між сторонами договір є обов`язковим до виконання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 уклавши договір № 2113463141360 від 15.05.2021 в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав із ТОВ «Служба миттєвого кредитування» вказаного кредитного договору, що не надавав їм свої персональні дані та номер картки для зарахування кредитних коштів.
Водночас, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-1383/2010, згідно з якими стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Також позивач підтвердив документально факт перерахування грошових коштів (кредиту) відповідачу за договором, така інформація підтверджена і витребуваними у справі доказами, а відповідач не заперечив факт отримання кредитних коштів та належності карткового рахунка. 
Термін повернення кредиту у повному обсязі настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано).
В порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1048, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом (позикою) у встановленому договором порядку та в строки, у зв`язку із чим у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором).
Аналізуючи положення Договору про надання фінансових послуг № 2113463141360 «Стандартний» від 15.05.2021 суд звертає увагу на те, що сторони передбачили, що кредит надається орієнтовно на строк 16 днів, однак на граничний строк 1 рік, тобто до 15.05.2022. Також орієнтовний строк 16 днів та строк 365 днів для повернення кредиту були визначені у анкеті-заяві на кредит.
Враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 52179,31 грн, тобто у розмірі визначеному станом на 31.01.2022.
Перевіряючи наданий ТОВ «Служба миттєвого кредитування» розрахунок заборгованості ОСОБА_1 суд встановив, що у строк до 30.05.2021 відповідачу нараховані проценти у розмірі 90,00 грн в день, тобто перші 16 днів за відсотковою ставкою 2% в день. Пізніше у період з 31.05.2021 до 13.06.2021 відповідачу нараховані проценти у розмірі 163,80 грн в день, тобто наступні 14 днів за відсотковою ставкою 3,64 % в день, а у період з 14.06.2021 до 28.06.2021 відповідачу нараховані проценти у розмірі 225,90 грн в день, тобто наступні 15 днів за відсотковою ставкою 5,02% в день. В подальшому з 29.06.2021 відповідачу нараховувалися проценти у розмірі 345,15 грн в день, тобто за відсотковою ставкою 7,67% в день.
ТОВ «Вердикт Капітал» продовжив нараховувати відповідачу проценти у розмірі 345,15 грн в день, тобто за відсотковою ставкою 7,67% в день, з 01.12.2021 до 31.01.2022 та визначив їх у розмірі 21399,30 грн.
Таким чином суд погоджується із наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором. Такий розрахунок не спростований відповідачем.
Суд зауважує, що після спливу строку кредитування (1 рік) нарахування процентів за користування кредитом припиняється.
Висновки суду.
Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що відповідач не виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» підлягають до задоволення, а з відповідача на користь позивача (як нового кредитора) підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання фінансових послуг № 2113463141360 «Стандартний» від 15.05.2021 у розмірі 52179,30 грн, що складається з: тіла кредиту - 4500,00 грн та процентів - 47679,30 грн.
Розподіл судових витрат у справі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок, із застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у зв`язку із подачею позову в електронному вигляді (платіжна інструкція №0651350032 від 25.05.2026), а оскільки позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» задоволені повністю, такі витрати потрібно стягнути із відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення із відповідача витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 16 000 грн, заявлених позивачем, суд враховує таке.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження судових витрат у заявленому позивачем розмірі до суду подано: копію Договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01 липня 2024 року, укладений між позивачем та Адвокатським Об`єднанням «Лігал Ассістанс»; заявку на надання юридичної допомоги № 2051 від 01.04.2026, прайс-лист із переліком послуг, Витяг із Акту № 21 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026.
Згідно із даними вказаних документів: на надання консультації з вивченням документів витрачено 2 години часу (1 год 2000 грн) 4000 грн, складання позовної заяви 4 години (1 год 3000 грн) 12 000 грн.
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на юридичну (правничу) допомогу, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт наявності таких витрат. Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною (або третьою особою), чи такі витрати лише має бути сплачено в майбутньому
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (справа «East/West Alliance Limited» проти України») від 23 січня 2014 року).
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Відтак, при визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд, керуючись критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, вчинених у справі представником позивача дій, суті виконаних послуг, факту задоволення позовних вимог до розміру витрат на правничу допомогу, доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, в сумі 3000,00 гривень.
На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610 - 612, 625, 633-634, 1048-1050, 1054-1055 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141-142, 206, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-289, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, IBAN: НОМЕР_4 , відкритий у АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Сенс Банк», код МФО 300346, заборгованість за Договором № 2113463141360 від 15.05.2021 у розмірі 52 179 (п`ятдесят дві тисячі сто сімдесят дев`ять) гривень 30 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ: 44276926, понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування учасників процесу:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ: 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306 місто Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя 	С. А. Асташев