Справа № 465/3008/26 
Провадження 2-о/465/203/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
01.05.2026 року         м. Львів Франківський районний м. Львова у складі:
головуючого судді – Мартьянової С.М. 
при секретарі судового засідання – Штокало С.-М. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

30.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника заявників надійшла заява про встановлення юридичного факту, а саме факту належності правовстановлюючого документу. 
В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 .
Право власності на квартиру посвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 18.04.1996р., що видане виконкомом Львівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 254 від 18.04.1996р., зареєстроване ЛМБТІ районним відділом приватизації житла та записане в реєстрову книгу за реєстровим №16161.
Так, у свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 18.04.1996р., зазначено, що квартира на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Відповідно до Додатку №1 до розпорядження голови Франківської районної адміністрації виконкому Львівської міської Ради народних депутатів від 11.04.1996 №456 «Про передачу квартир у власність громадян», розпорядження виконкому Львівської міської Ради народних депутатів від 18.04.1996 №254 «Про затвердження розпорядження Про передачу квартир у власність громадян від 11.04.1996 №456», на підставі яких було видане свідоцтво про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 18.04.1996р. прізвище ОСОБА_1 помилково вказане як « ОСОБА_5 », а також помилково зазначено прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_2 , а саме – « ОСОБА_4 ».
В ID-картці ОСОБА_1 № НОМЕР_2 виданій 01.10.2021р. її прізвище зазначене як « ОСОБА_5 », а також у паспорті громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого Франківським РВ ЛМУ УМВС України від 23.07.2002р. її прізвище, ім`я та по батькові зазначене як ОСОБА_2 .
Водночас, співвласник квартири ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на успадкування часток квартири АДРЕСА_2 .
У свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.02.2008р. зазначено, що спадкоємцем 1/2 (однієї другої) частки спадкового майна гр. ОСОБА_3 є його дочка ОСОБА_1 .
У свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.02.2008р. зазначено, що спадкоємцем 1/2 (однієї другої) частки спадкового майна гр. ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 .
У 01.12.2025р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися в Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради із заявою про реєстрацію права власності.
Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №82069279 від 27.11.2025р. заявницям було відмовлено у проведенні реєстрації права власності на частку квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку із наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на не рухоме майно та їх обтяженнями, а саме: наявні розбіжності щодо Імені заявників відповідно до поданого свідоцтва про право власності від 18.04.1996р. ОСОБА_1 (прізвище) та ОСОБА_2 (прізвище, ім`я, по-батькові).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №418018216 від 15.03.2025р. у розділі «Відомості про права власності» щодо квартири АДРЕСА_2 вказано, що власниками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , форма власності – приватна спільна сумісна.
Відповідно до довідки №1/887 від 18.03.2025р. виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», зазначено, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.04.1996р., видане виконкомом Львівської міської Ради
народних депутатів згідно з розпорядженням №254 від 18.04.1996р. та зареєстровано в ЛМБТІ за №16161.
Правильно зазначене прізвище заявниці ОСОБА_1 : у ID-картці № НОМЕР_2 від 01.10.2021р., свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 07.08.1975р..
Правильно зазначене прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_2 у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 від 23.07.2002р., свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 10.07.1971р., у дипломі серії НОМЕР_7 від 10.05.1973р., у витязі з реєстру територіальної громади №2025/003662391 від 18.03.2025р.
Як вбачається із вищевказаного, у свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 18.04.1996р., що видане виконкомом Львівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 254 від 18.04.1996р. року, зареєстрованого ЛМБТІ районним відділом приватизації житла та записаного в реєстрову книгу за реєстровим №16161, допущено помилку в написанні прізвища ОСОБА_1 : зазначено « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_5 », що не збігається з прізвищем зазначеним у ID-картці № НОМЕР_2 від 01.10.2021р., орган, що видав 4652; також допущено помилку в написанні прізвища, імені та по батькові ОСОБА_2 : зазначено « ОСОБА_4 » замість вірного « ОСОБА_2 », що не збігається із даними, зазначеними в паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області від 23.07.2002р.
Помилки в написанні прізвища імені та по батькові заявниць у свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 18.04.1996р. унеможливлюють реєстрацію права власності на частку квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , перешкоджають заявницям в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому є потреба у зверненні із заявою до суду для встановлення факту належності їм правовстановлюючого документу.
Ухвалою суду від 03.04.2026 відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження. Призначено судове засідання.
Від представника заявників в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі заявників та їх представника, заяву підтримала у повному обсязі та просила суд її задовольнити. 
Від представника заінтересованої особи в матеріалах справи міститься заява в якій вона зазначила, що покладається на розсуд суду. 
Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 18.04.1996р., що видане виконкомом Львівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 254 від 18.04.1996р., зареєстроване ЛМБТІ районним відділом приватизації житла та записане в реєстрову книгу за реєстровим №16161, квартира належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .
Водночас вID-картці ОСОБА_1 № НОМЕР_2 виданій 01.10.2021р. та свідоцтві про народження серії НОМЕР_4 від 07.08.1975 її прізвище зазначене як « ОСОБА_5 », а також у паспорті громадянина України ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого Франківським РВ ЛМУ УМВС України від 23.07.2002р., свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 10.07.1971 її прізвище, ім`я та по батькові зазначене як ОСОБА_2 .
Співвласник квартири ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на успадкування часток квартири АДРЕСА_2 .
У свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.02.2008р. зазначено, що спадкоємцем 1/2 (однієї другої) частки спадкового майна ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 .
У свідоцтві про право на спадщину за законом від 04.02.2008р. зазначено, що спадкоємцем 1/2 (однієї другої) частки спадкового майна ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 .
Рішенням про відмову в проведенні реєстраційних дій №82069279 від 27.11.2025р. заявницям було відмовлено у проведенні реєстрації права власності на частку квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 , у зв`язку із наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на не рухоме майно та їх обтяженнями, а саме: наявні розбіжності щодо Імені заявників відповідно до поданого свідоцтва про право власності від 18.04.1996р. ОСОБА_1 (прізвище) та ОСОБА_2 (прізвище, ім`я, по-батькові).
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №418018216 від 15.03.2025р. у розділі «Відомості про права власності» щодо квартири АДРЕСА_2 вказано, що власниками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , форма власності – приватна спільна сумісна.
Відповідно до довідки №1/887 від 18.03.2025р. виданої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», зазначено, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18.04.1996р., видане виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів згідно з розпорядженням №254 від 18.04.1996р. та зареєстровано в ЛМБТІ за №16161.
Зазначена невідповідність у написанні прізвища імені та по батькові заявниць у свідоцтві про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 18.04.1996р. унеможливлюють реєстрацію права власності на частку квартири в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , перешкоджають заявницям в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.
Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п.6 ч.1 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності заявнику документу, який необхідний заявнику для оформлення майнових прав, що випливають із цього факту.
У даному випадку виключним способом захисту права заявників є звернення до суду із заявою щодо факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на квартиру (будинок).
Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.
Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що правовстановлюючий документ на квартиру – свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № НОМЕР_1 від 18.04.1996р., що видане виконкомом Львівської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження № 254 від 18.04.1996р., зареєстроване ЛМБТІ районним відділом приватизації житла та записане в реєстрову книгу за реєстровим №16161, щодо квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 . 
Усунення вказаної помилки можливо лише шляхом встановлення факту належності заявникам вказаного документу.
Встановлення факту належності документів має юридичне значення для заявників, оскільки наявність належним чином оформлених правовстановлюючих документів дає можливість заявникам реалізувати свої права як власників майна.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 315, 316, 318, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про встановлення юридичного факту - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 18.04.1996 року Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів згідно із розпорядженням № 254 від 18.04.1996 року та зареєстровано в ЛМБТІ за №16161.
Встановити факт належності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтва про право власності на квартиру (будинок), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 18.04.1996 року Виконкомом Львівської міської Ради народних депутатів згідно із розпорядженням № 254 від 18.04.1996 року та зареєстровано в ЛМБТІ за №16161.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Найменування сторін:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Заінтересована особа: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, ЄДРПОУ 26526811, місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, б. 299. 

Суддя Мартьянова С.М.