ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, 88605, e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua, вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2026 м. Ужгород Справа № 907/119/26 

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Худенка А.А.,
за участю секретаря судового засідання Маркулич Д.В.,
розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД Сервіс» про ухвалення додаткового рішення у справі №907/119/26 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД Сервіс», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад Агро Трейд», с. Старе Давидово Мукачівського району Закарпатської області про стягнення 2 551 818,33 грн, з яких 1 836 556,48 сума основного боргу, пеня в розмірі 523 202,97 грн, сума 141 406,87 грн інфляційних втрат та 50 652,01 грн сума трьох процентів річних,

Представники: 
від позивача - без виклику
від відповідача – без виклику

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 20.05.2026 у справі №907/119/26 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад Агро Трейд» (89622, Закарпатська область, Мукачевський район, село Старе Давидово, вул. Зелена, буд. 129Ж, код ЄДРПОУ 44985729) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Жд Сервіс» (50074, Дніпропетровська область, Криворізький район, місто Кривий Ріг, проспект Миру, буд. 5, офіс 28, код ЄДРПОУ 43249760) заборгованість за договором поставки в сумі основного боргу в розмірі 1 836 566,48 грн (один мільйон вісімсот тридцять шість тисяч п`ятсот шістдесят шість гривень 48 копійок), пеню в розмірі 261 601,49 грн (Двісті шістдесят одна тисяча шістсот одна гривня 49 копійок), інфляційні втрати в розмірі 141 406,87 грн (сто сорок одна тисяча чотириста шість гривень 87 копійок), 3% річних в розмірі 50 652,01 грн (п`ятдесят тисяч шістсот п`ятдесят дві гривнi 01 копійка) та суму 30 621,82 грн (тридцять тисяч шістсот двадцять одна гривня 82 копійки) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД Сервіс» через підсистему «Електронний суд» подав заяву №1121-385-907/119/26-5 від 22.05.2026 (вх. №02.3.1-02/4929/26 від 2.05.2026) про розподіл судових витрат у справі №907/119/26, а саме щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 59 897,27 грн.

Вказану заяву про ухвалення додаткового рішення у справі призначено до розгляду в судовому засіданні без виклику уповноважених представників учасників процесу на 17.06.2026 без виклику учасників процесу. 

Відповідно до ч. 1-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 
3) судом не вирішено питання про судові витрати. 
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У відповідності до ч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Приписами ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В силу положень ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За змістом ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Водночас вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, суд, із урахуванням фактичних обставин даної справи, бере до уваги наступне.
Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині 4 статті 126 ГПК України, так і в частинах 5-7 статті 129 ГПК України.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Здійснивши правовий аналіз норм статей 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Така позиція випливає із правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.
Отже під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах 5-7 статті 129 ГПК України.
Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

В п. 40 позову позивач зазначав, що планує понести судові витрати на професійну правничу допомогу по розгляду даної справи в орієнтовній сумі 56 000грн. та докази їх понесення відповідно до положень ч. 8 ст. 129 ГПК України будуть надані суду протягом 5-ти днів з дня ухвалення судом рішення по даній справі.
Позивачем з Адвокатським бюро «ОЛЕКСАНДРА РИСІНА» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 385/7/26 від 28.01.2026 року. Згідно з Угодою про розмір гонорару Бюро від 28.01.2026 року, яка є додатком № 1 до цього Договору, вартість однієї години надання правничої допомоги становить 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. 
Адвокатським бюро «ОЛЕКСАНДРА РИСІНА» були надані наступні послуги з професійної правничої допомоги, надання яких підтверджується актом прийому-передачі послуг з правничої допомоги від 20.05.2026 року. 
Загальна фактична кількість годин надання правничої допомоги становила: 
11 годин, в тому числі: . по підготовці та поданню позову від 04.02.2026 (3 години), відповіді на відзив від 16.03.2026 (3 години), пояснень від 06.05.2026 (1 година) по справі – 7 годин; по підготовці та поданню заяви від 26.02.2026, клопотання від 09.05.2026 
– 1 година; по представництву інтересів Клієнта в судових засіданнях в режимі відеоконференції (18.03.2026, 09.04.2026, 05.05.2026, 13.05.2026, 20.05.2026) по справі – 3 години. 
Відповідно до Угоди про розмір гонорару Бюро від 28.01.2026 року загальна вартість наданих Бюро послуг становить 36 995,00 (тридцять шість тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) грн., які Клієнт частково сплатив в сумі 30 000 (тридцять тисяч) гривень до підписання даного акту, а тому відповідно до вимог п. 3.2.2 Договору Клієнт зобов`язаний сплатити Бюро решту суми в розмірі 6 995,00 (шість тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) грн. до 30.05.2026 року, а саме: 
Вартість послуг, зазначених в п. 2.1 цього Акту становить: 2 500 грн. (базова вартість години надання послуг) х 1,2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 7 години (фактична кількість годин надання даної послуги) - 2 % (знижка, передбачена Договором) х 2 500 грн. (базова вартість години надання послуг) х 1,2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 7 годин (фактична кількість годин надання даної послуги) = 20 580,00 (двадцять тисяч п`ятсот вісімдесят грн. 00 коп.) грн.; 
Вартість послуг, зазначених в п. 2.2 цього Акту становить: 2 500 грн. 
(базова вартість години надання послуг) х 0,7 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 1 година (фактична кількість годин надання даної послуги) - 2 % (знижка, передбачена Договором) х 2 500 грн. (базова вартість години надання послуг) х 0,7 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 1 година (фактична кількість годин надання даної послуги) = 1 715,00 (одна тисяча сімсот п`ятнадцять грн. 00 коп.) грн.; 
Вартість послуг, зазначених в п. 2.3 цього Акту становить: 2 500 грн. (базова вартість години надання послуг) х 2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 3 години (фактична кількість годин надання даної послуги) - 2 % (знижка, передбачена Договором) х 2 500 грн. (базова вартість години надання послуг) х 2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 3 години (фактична кількість годин надання даної послуги)= 14 700,00 (чотирнадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.) грн. 
Дана сума в повному обсязі була оплачена позивачем Бюро, що підтверджується платіжними інструкціями № 137 від 29.01.2026 року на суму 30 000 грн. та № 153 від 21.05.2026 року на суму 6 995 грн. 
Крім того, відповідно до п. 6 Угоди про розмір гонорару Бюро від 28.01.2026 року було передбачено, що в разі задоволення позову Клієнта, Клієнт додатково оплачує Бюро «гонорар успіху» в розмірі 1 % від суми, що буде стягнута судом протягом 10 календарних днів після набрання законної сили рішенням суду по справі. 
Угоди про таку форму винагороди є законними у відносинах між адвокатом і клієнтом. 
Згідно з Актом прийому-передачі послуг з правничої допомоги («гонорару успіху») від 20.05.2026 року «гонорар успіху» по даній справі становить: 2 290 226,85 грн. (стягнута судом сума) * 1 % = 22 902,27 грн. 
Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 12.05.2020 р. по справі № 904/4507/18 вирішуючи виключну правову проблему зазначила, що «гонорар успіху», якщо він передбачений угодою між клієнтом та адвокатом, його сплата передбачена відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару, а тому належить до судових витрат і може бути відшкодована Клієнту за рахунок іншої сторони по справі (п. 5.46 Постанови). 
При цьому та обставина, що сплата «гонорару успіху» за умовами Угоди здійснюється після набрання рішенням законної сили, не перешкоджає його відшкодуванню. За усталеною практикою Верховного Суду витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (Додаткова постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 923/560/17). Це прямо випливає і з ч. 8 ст. 129 ГПК України, яка охоплює як витрати, що сторона сплатила, так і ті, які вона має сплатити у зв`язку з розглядом справи. 
В своїй постанові від 16.11.2022 р. по справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду в п.п. 127-128 зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). 128. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. 
Таким чином, загальна сума гонорару Бюро обрахована в сумі 59 897,27 грн та є обгрунтованою.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019, що винесені у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Позов задоволено на суму 2 551 818,33 грн тому витрати на професійну правничу допомогу в сумі 59 897,27 грн є співмірними із ціною позову.

З огляду на характер спірних правовідносин, складності справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також з урахуванням принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про задоволення заявлених відшкодування витрат на професійну правничу допомогу .
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви представника позивача про стягнення з відповідача суми 59 897,27 грн витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи №907/119/26.
За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД Сервіс» про ухвалення додаткового рішення у справі №907/119/26 задовольнити. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАСКАД АГРО ТРЕЙД» (89622, Закарпатська область, Мукачевський район, село Старе Давидово, вул. Зелена, буд. 129Ж, код ЄДРПОУ 44985729) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖД СЕРВІС» (50074, Дніпропетровська область, Криворізький район, місто Кривий Ріг, проспект Миру, буд. 5, офіс 28, код ЄДРПОУ 43249760) 59 897,27 грн (П`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень 27 копійок) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
3. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, – http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua. 

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 18.06.2026.

Суддя А.А. Худенко