Справа № 570/288/26
Номер провадження 2-о/570/79/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В., 
присяжних: Віннічук Ю.М., Логвись С.А.,
за участю секретаря судового засідання Ярошик І.Р.,
заявник — не з`явився,
представник заявника — не з`явилася,
представник заінтересованої особи — не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи безвісно відсутньою, - 
в с т а н о в и в:
26.01.2026 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , із заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: с.Чабанівка, Новоадарського району Луганської області. 
Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи.
В обґрунтування вимог заяви заявник посилається на те, що сім`я ОСОБА_3 до початку повномасштабного вторгнення рф в Україну постійно проживали у с.Чабанівка, Новоадарського району Луганської області. Батько заявника ОСОБА_2 ще на початку 90-х років поїхав на заробітки до рф до Іркутської області Архангельського району та втратив зв`язок із членами родини в Україні. З того часу родина не мала і не має жодної інформації про місце перебування, стан здоров`я чи будь-які контакти з ОСОБА_2 . Після втрати зв`язку з батьком дітьми опікувалась мама ОСОБА_4 , а після її смерті, вихованням дітей займалась бабуся (мама зі сторони мами) ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Протягом усього часу ОСОБА_2 за місцем проживання сім`ї не з`являвся, участі у вихованні дітей не брав, їх життям та здоров`ям не цікавився, матеріальної допомоги не надавав. Будь-яка інформація щодо його можливого місця перебування відсутня. 
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення (дублікату) від 08.10.2024 року, який звільнився з військової служби після смерті бабусі, оскільки було необхідно здійснювати догляд за сестрою. Таким чином, після смерті бабусі заявник фактично взяв на себе обов`язки з догляду за своєю сестрою — особою з інвалідністю І групи, у зв`язку з відсутністю інших близьких родичів, які мають обов`язок та можливість здійснювати такий догляд.
Після повномасштабного вторгнення у 2022 році рф в Україну ОСОБА_1 разом із сім`єю та сестрою був вимушений покинути постійне місце проживання в с. Чабанівка Новоадарського району Луганської області та переїхав як внутрішньо переміщена особа спершу до м. Рівного, а згодом на постійне місце проживання в АДРЕСА_1 .
Також після виїзду з окупованої території ОСОБА_1 був змушений відновлювати всі документи, оскільки будинок де він проживав у с. Чабанівка Новоадарського району Луганської області був знищений в наслідок військових дій, а також були знищені всі документи, які в ньому знаходились. 
Таким чином, ОСОБА_1 опікується своєю сестрою ОСОБА_4 , яка є особою з інвалідністю І групи, оскільки інших родичів, які мають обов`язок здійснювати за нею догляд фактично немає, оскільки інформацію про місцеперебування чи будь-який зв`язок з рідним батьком відсутній багато років. 
Станом на даний момент, ОСОБА_1 був мобілізований (у період, коли поновлював документи для відстрочки у зв`язку з доглядом за сестрою) та проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
19.11.2025 року ОСОБА_1 зібравши всі документи, що підтверджують фактичний догляд за сестрою, яка є особою з інвалідністю І групи, подав рапорт до в/ч НОМЕР_1 про звільнення з військової служби. За результатами розгляду вказаного рапорту було отримано відмову з підстави наявності інших родичів першого ступеня споріднення, а саме — батька, ОСОБА_2 , щодо якого до рапорту не додано одного з документів, що підтверджує його відсутність, зокрема рішення суду про визнання члена сім`ї безвісно відсутнім або оголошення померлим.
До рапорту було долучено інформацію 2 відділу РУП ГУНП в Рівненській області за заявою ОСОБА_1 про здійснення розшуку безвісти зниклого батька, яка внесена в ЄРДР за №12025181180000643 від 01.10.2025 року за ч. 1 ст. 115 КК України по факту безвісті зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно інформації встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у с. Чабанівка Новоадарського району Луганської області та на початку 90-х років виїхав на заробітки у російську федерацію, а саме Іркутська область Архангельський район де і був втрачений родинний зв`язок із рідними, які проживали на території України та на даний час проводяться розшукові заходи в рамках ОРС № 633 від 08.10.2025 року. 
Таким чином, розшуковими заходами місце знаходження ОСОБА_2 встановити не вдалося. 
Отже, факт визнання батька ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 безвісно відсутнім є необхідним для підтвердження відсутності інших осіб, які мають обов`язок і можливість здійснювати постійний сторонній догляд за ОСОБА_4 яка є особою з інвалідністю І групи та для реалізації права мого клієнта на звільнення з військової служби у зв`язку необхідністю здійснення такого догляду.
Від заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 жодних заяв, клопотань, додаткових пояснень з приводу позиції у справі, до суду не надходило. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03.02.2026 року заяву про визнання особи безвісно відсутньою прийнято до розгляду, відкрито окреме провадження у справі у складі одного судді та двох присяжних, призначено судове засідання.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04.03.2026 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та постановлено витребувати додаткові докази у Міграційній службі України та Державній податковій службі України щодо ОСОБА_2 .
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22.04.2026 року задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про проведення судового засідання в режимі відеконференції.
15.05.2026 року від представника заявника надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
В судове засідання учасники справи, будучи повідомленими про час та дату судового розгляду, не з`явилися.
Від представника заявника — адвоката Омельчук Т.В. надійшла заява, в якій остання просить проводити розгляд заяви у її відсутність та відсутність заявника, де також зазначила про те, що заяву підтримує в повному обсязі та просить таку заяву задоволити. 
Від заінтересованої особи - військової частини НОМЕР_1 жодних заяв та клопотань не надходило. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на неявку у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши заяву про оголошення особи безвісно відсутньою та долучені до неї матеріали у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , яке видане 06.05.1983 року. 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 виданого 28.12.1981 року та є рідною сестрою заявника ОСОБА_1 .
Матір ОСОБА_1 та ОСОБА_4 — ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 виданого повторно 28.05.2024 року, актовий запис про смерть №6.
Згідно Довідки від 04.04.2022 №5612-5000746704 ОСОБА_4 взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно Довідки від 23.09.2025 №5616-5003821271 ОСОБА_4 взята на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно Довідки від 27.04.2022 №5612-5001401050 ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно Довідки від 16.08.2025 №5616-5003770791 ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно посвідчення серія НОМЕР_5 від 08.10.2024 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій. 
Згідно листа командира військової частини НОМЕР_1 №11183 від 10.12.2025 року ОСОБА_1 відмовлено у звільненні з військової служби у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за сестрою ОСОБА_4 , яка є особою з інвалідністю І групи, оскільки наявні інші члени сім`ї — батько ОСОБА_2 . 
Згідно відповіді начальника ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області №6776-2026 від 13.01.2026, зазначено про те, що у ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області зареєстровано ЄРДР №12025181180000643 від 01.10.2025 року за ч.1 ст.115 КК України по факту безвісти зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у с.Чабанівка, Новоадарського району Луганської області та на початку 90-х років поїхав на заробітки до рф до Іркутської області Архангельського району, де і був втрачений родинний зв`язок із рідними, які проживали на території України. На даний час проводяться розшукові заходи в рамках ОРС №633 від 08.10.2025 року з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_2 і у разі встановлення місця знаходження даного громадянина будуть повідомлені зацікавлені особи.
Згідно висновку МСЕК №126030 від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено І групу інвалідності з дитинства безтерміново. 
Згідно Довідки про отримання допомоги №489 від 02.04.2025 року, ОСОБА_1 отримує допомогу з 01.02.2025 по 01.02.2026 року за здійснення догляду на непрофесійній основі за сестрою ОСОБА_4 згідно Довідки МСЕК №126030. 
Згідно листа Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України №6.2-4681/6-26 від 18.03.2026 року, за наявною в ДМС інформацією, місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.
Згідно листа Державної податкової служби України №3911/5/99-00-12-04-02-05 від 25.03.2026 року, фізичну особу — платника податків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному реєстрі не знайдено. 
Згідно листа Головного сервісного центру МВС №31/1693АЗ-11053-2026 від 14.05.2026 року, станом на 13.05.2026 в Єдиному державному реєстрі МВС відсутня інформація про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відсутня інформація про реєстрацію транспортних засобів за такою особою.
Згідно відповіді військової частини НОМЕР_6 ЗСУ Міністерства оборони України №116/2/1/33321 від 30.04.2026 року, повідомлено про те, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, станом на 28.04.2026 відсутній обліковий запис на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Згідно листа Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України №2601-17890/03-26 від 28.04.2026, повідомлено про те, що відповідно до відомостей, внесених до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб станом на 23.04.2026 інформація щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня. 
Згідно Акту обстеження сімейного стану військовослужбовця ОСОБА_1 від 19.07.2025 року, встановлено, що на день перевірки сім`я складається з 2 осіб: ОСОБА_4 , 1981 року народження, яка є сестрою та ОСОБА_6 , 2008 року народження, який є сином. До призову в армію утримував свою сестру ОСОБА_4 , яка є особою з інвалідністю І групи. Брати та сестри відсутні, інші члени сім`ї першого та другого ступеня споріднення у ОСОБА_4 відсутні. За результатами обстеження комісія пропонує прийняти рішення відповідно до вимог ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» щодо звільнення з військової служби солдата ОСОБА_1 на рівні командування військової частини НОМЕР_1 з урахуванням сімейних обставин військовослужбовця.
Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників від 15.05.2026 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформація на таку особу в реєстрі відсутня. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №472948152 від 16.04.2026, інформація в таких реєстрах щодо особи ОСОБА_2 відсутня.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини (стаття 10 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість зміни в судовому порядку правового статусу фізичної особи шляхом визнання її безвісно відсутньою чи оголошення її померлою, що визначено пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України. Необхідність у зміні правового статусу фізичної особи виникає у зв`язку з тим, що невизначеність правового становища особи, яка тривалий час відсутня у місці свого постійного проживання, створює певні перешкоди щодо реалізації суб`єктивних прав фізичними та юридичними особами, які перебувають із нею в певних правовідносинах.
Згідно з положеннями статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Відповідно до статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Законодавець пов`язує визнання особи безвісно відсутньою зі встановленням відповідного юридичного складу, тобто сукупністю взаємопов`язаних юридичних фактів, що становлять предмет доказування.
Такою сукупністю юридичних фактів, тобто юридичним складом, є:
1) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;
2) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; 
3) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;
4) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування).
При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 760/3112/16-ц, від 29 серпня 2019 року у справі № 225/2576/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 225/882/17, від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17.
За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.
Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини 2 статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. 
Згідно зі статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, принцип змагальності сторін і свободи в наданні ними суду своїх доказів та в доведенні перед судом їхньої переконливості. Вказане положення є головним нормативним закріпленням принципів змагальності та диспозитивності в законодавстві України.
Загальна формула принципу змагальності та диспозитивності у цивільному судочинстві закріплена у статтях 12, 13 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до принципу диспозитивності обов`язок доказування фактичних обставин, що мають значення для справи, повною мірою покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до статей 79, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання його батька ОСОБА_2 безвісно відсутнім.
Відповідно до листа начальника ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області №6776-2026 від 13.01.2026 зазначено про те, що у ВП №1 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області зареєстровано ЄРДР №12025181180000643 від 01.10.2025 року за ч.1 ст.115 КК України по факту безвісти зниклого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав у с.Чабанівка, Новоадарського району Луганської області та на початку 90-х років поїхав на заробітки до рф до Іркутської області Архангельського району, де і був втрачений родинний зв`язок із рідними, які проживали на території України. 
На даний час проводяться розшукові заходи в рамках ОРС №633 від 08.10.2025 року з метою встановлення місця знаходження ОСОБА_2 . 
У відповідь на адвокатські запита та запити суду актуальну інформацію щодо місця перебування ОСОБА_2 зібрати не вдалося за можливе, на даний час місце знаходження ОСОБА_2 ані його родині, ані суду невідоме.
Судом з`ясовано, що заявнику необхідно визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безвісно відсутнім з метою отримання права на звільнення з військової служби для здійснення догляду за рідною сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є інвалідом І групи і потребує стороннього догляду.
Таким чином, враховуючи відсутність відомостей більше як протягом року за місцем останнього відомого місця проживання ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання останнього безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються та не оспорюються. 
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою в порядку статті 309 ЦПК України.
На підставі статей 43 ЦК України, керуючись статтями 2, 3, 4, 7, 12, 19, 76-83, 95, 211, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, 305, 307-309, 354 ЦПК України, суд, - 
у х в а л и в:
Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , про визнання особи безвісно відсутньою - задоволити. 
Визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: с.Чабанівка, Новоадарського району Луганської області. 
Роз`яснити положення частини 1 статті 309 ЦПК України, згідно яких у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та проголошено 01 червня 2026 року у зв`язку з надмірним навантаженням та перебуванням судді у відпустці.
Сторони справи:
заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_7 , виданий 07.10.2024 року, орган, що видав 5610, РНОКПП — НОМЕР_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 . Згідно Довідки від 16.08.2025 №5616-5003770791 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 . 
заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ — НОМЕР_9 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_5 . 

Суддя Гладишева Х.В. 

Присяжні: Віннічук Ю.М.

Логвись С.А.