Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне
Справа №344/21282/25
Провадження №2/338/812/26
23 червня 2026 року селище Богородчани
Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді     Рибки Л.Я.
секретаря судового засідання   Мороз Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

27 листопада 2025 року представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Лисенко О.С. звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом ТОВ "Споживчий центр" до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 33 200 грн та судові витрати.
Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 
ТОВ "Споживчий центр" звернулось в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №10.03.2025-100001838 10 березня 2025 року у розмірі 33 200 грн.
Позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ТОВ "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10.03.2025-100001838. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 10 000 грн, строк, на який надається кредит, 217 днів, дата повернення кредиту 12 жовтня 2025 року. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 900 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 900 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно з графіком платежів. 
Неустойка в розмірі 150 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до п.4.4. кредитного договору від 10 березня 2025 року та квитанції про перерахунок коштів кредитором надано ОСОБА_1 кредит у розмірі 10 000 грн. 
В п.4.4. кредитного договору зазначено, що кредитодавець надає кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4314-14ХХ-ХХХХ-7989.
Отже, ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позову утворилась заборгованість в сумі 33 200 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10 000 грн, за процентами за користування кредитом в розмірі 15 500 грн, за комісією 9 пов`язана з наданням кредиту) – 900 грн, за додатковою комісією (пов`язаної із обслуговування кредитної заборгованості) в розмірі
1 800 грн, неустойки - 5 000 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ "Споживчий центр".
Стислий виклад позиції учасників справи, відомості про рух справи, процесуальні дії у справі. 
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від
01 грудня 2025 року цивільну справу передано на розгляд Богородчанського районного суду, за підсудністю, яка надійшла до канцелярії суду 30 квітня 2026 року.
Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від
04 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ТОВ "Споживчий центр" Лисенко О.С. в судове засідання не прибула, в позовній заяві просила розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Богородчанського районного суду Івано-Франківської області про розгляд справи.
Про причини неявки ОСОБА_1 суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило. 
23 червня 2026 року постановлено ухвалу суду про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин, застосовані норми права.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10 березня 2025 року відповідач ОСОБА_1 погодив пропозицію ТОВ "Споживчий центр" про укладення кредитного договору (оферти), відповідно до пункту 1.1. якої дана пропозиція про укладення кредитного договору (кредитна лінія) (оферта) є пропозицією Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (в подальшому кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 3.1. за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію.
Згідно з пунктом 3.3. кредитодавець надає позичальнику кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом (проценти), графік платежів встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту: кредитна лінія (а.с.30-33).
Відповідно до заявки та відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №10.03.2025-100001838 (кредитної лінії) від 10 березня 2025 року позичальнику надається кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту
10 березня 2025 року; сума кредиту: 10 000 грн, строк, на який надається кредит - 217 днів з дати його надання. Дата повернення (виплати) кредиту 12 жовтня 2025 року; продовження строку, на який надається кредит, не передбачене.
Відповідно до п.6 процентна ставка “Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно з п.7 процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за
1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". 
Комісія, пов`язана з наданням кредиту - 9% від суми кредиту та дорівнює 900 грн (п.8). 
У п.9 кредитного договору зазначено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 900 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно з графіком платежів. 
Неустойка в розмірі 150 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. (п. 17 договору).
Вказані вище умови (пропозиція про укладення кредитного договору, заявка кредитного договору, відповідь позичальника про прийняття пропозиції) підписані одноразовим ідентифікатором Е343 (а.с.30-36).
Також позивачем долучено паспорт споживчого кредиту (а.с. 28-29). В даному паспорті визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту – кредитна лінія, сума/ліміт кредиту – 10 000 грн, строк кредитування – 217 днів з дати його надання, мета отримання кредиту – кредит надається на придбання товарів для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника, також порядок повернення кредиту, а саме розмір процентів, комісія з наданням кредиту. Паспорт підписаний одноразовим ідентифікатором А343.
Відповідачем ОСОБА_1 також підписано одноразовим ідентифікатором Е343 інформаційне повідомлення позичальника (а.с. 35 зворот-36), в якому зазначено контактні телефони позичальника, інформація про місце роботи позичальника.
Скріншотом з сайту Національного банку України підтверджується, що позивач є абонентом Системи BankID Національного банку та проведено ідентифікацію позичальника ОСОБА_1 шляхом використання системи Bank ID Національного банку (а.с. 37 – зворот).
04 січня 2024 року між ТОВ "Споживчий центр" та ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" укладено Договір №ФК-П-2024/01-2 про надання послуг з переказу коштів (а.с. 23-27). 
Згідно з повідомленнями ТОВ "УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ" № 88-0711 від 07 листопада 2025 року ОСОБА_1 10 березня 2025 року о 16:57:54 перераховано кошти в розмірі 10 000 грн, шляхом зарахування коштів на його банківську картку
№ НОМЕР_1 , номер транзакції НОМЕР_2 .ua - НОМЕР_3 , призначення платежу: видача за договором кредиту №10.03.2025-100001838 (а.с.38).
Відповідно до довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №10.03.2025-100001838 від 10 березня 2025 року, наданого ТОВ "Споживчий центр", заборгованість ОСОБА_1 становить 33 200 грн і складається із основного боргу в розмірі 10 000 грн, за процентами в сумі 15 500 грн, за комісією за надання кредиту – 900 грн, за комісією за обслуговування - 1 800 грн, за неустойкою - 5 000 грн. (а.с. 19).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Павочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Висновки суду за результатами розгляду справи. 
Судом встановлено, що 10 березня 2025 року між позивачем ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №10.03.2025-100001838 в електронному вигляді, відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн, який підписаний одноразовим ідентифікатором для підписання кредитного договору Е343.
Отримання кредитних коштів в сумі 10 000 грн підтверджується копією інформації №88-0711 від 07 листопада 2025 року від ТОВ "Універсальні платіжні рішення", доданої до матеріалів справи представником позивача, в призначені платіжної операції зазначено - видача за договором кредиту №№10.03.2025-100001838 (а.с.38) .
Таким чином, ТОВ "Споживчий центр" свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому кредитним договором №№10.03.2025-100001838 від 10 березня 2025 року.
З наданого позивачем довідки - розрахунку про стан розрахунку за кредитним договором встановлено, що сума заборгованості за кредитним договором №10.03.2025-100001838 від 10 березня 2025 року склала 33 200 грн, з яких: 10 000 грн розмір заборгованості основного боргу, 15 500- сума заборгованості за процентами, 900 грн – сума заборгованості за комісією за надання кредиту, 1 800 грн - сума заборгованості за обслуговування кредиту, 5 000 грн - розмір заборгованості за неустойкою (а.с. 19). 
Судом встановлено що на підставі кредитного договору №10.03.2025-100001838 від 10 березня 2025 року в електронному вигляді, відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн, тому сума основного боргу (тіла кредиту) підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 в розмірі 10 000 грн.
Щодо заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. 
Нарахування процентів за користування кредитом відповідає умовам кредитного договору, сума нарахованих та несплачених процентів становить 15 500 грн. Оскільки представник позивача просить стягнути проценти в розмірі 15 500 грн, то саме така сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у справі в межах заявлених позовних вимог.
Щодо стягнення комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 900 грн.
Згідно із п. 4 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування" №1734-VIII загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1, ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 щодо застосування ст. 11 Закону України "Про споживче кредитування", така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також стягувати суму несплаченої вищевказаної комісії з відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
Таким чином, нарахування на підставі кредитного договору комісії у розмірі
900 грн, та її стягнення кредитором не суперечить закону, а тому вимога про стягнення комісії (пов`язаної з наданням кредиту) підлягає задоволенню.
Щодо стягнення додаткової комісії, пов`язаної з обслуговуванням кредиту в розмірі 1 800 грн. 
Положення Закону України "Про споживче кредитування" (п.4 ч.1 ст. 1 та ч.2 ст. 8) передбачає такий вид витрат споживача, як комісія за обслуговування кредиту, що означає право банку (іншої фінансової установи) встановлювати плату за певні супутні послуги, що надаються під час кредитування.Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування" та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.Водночас, Закон України "Про споживче кредитування" розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України "Про споживче кредитування" після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від
13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, в якій фізична особа оспорювала кредитний договір, акцентував увагу на тому, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». 
Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. 
За таких обставин положення пункту 9 та пункту 14 "Графік платежів" заявки та відповіді про прийняття пропозиції від 10 березня 2025 року кредитного договору №10.03.2025-100001838 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". 
У досліджуваній ситуації плата за додаткові/супутні послуги фінансової установи (кредитодавця), а саме: комісії за обслуговування кредитної заборгованості, передбачена п.9 кредитного договору та відображена у п.14 "Графік платежів". 
Розмір такої комісії визначений у сумі по 900 грн у кожному з двох чергових платежів, наступних за першим черговим періодом.
У п.9 договору (Заявки та Відповіді про прийняття пропозиції (акцепт)) зазначено, що комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості.
Однак жодного доказу на підтвердження наданих позивачем та отриманих відповідачем, зазначених вище чи будь-яких інших супутніх послуг, суду не надано.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати КЦС у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 зробив наступний правовий висновок: "Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Підсумовуючи все вищевикладене, керуючись правовими висновками Верховного Суду, суд відмовляє позивачу у стягненні з відповідача комісії за обслуговування кредиту в сумі 1 800 грн, у зв`язку з не доведенням погодження сторонами договору певного переліку послуг та факту надання їх позичальнику, понад ті, що надаються на безоплатній основі згідно Закону.
Щодо нарахування неустойки в розмірі 5 000 грн суд приходить до таких висновків. 
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, тому неустойка в сумі 5 000 грн, не може бути стягнута, і в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
При цьому слід зазначити, що відповідач розмір кредитної заборгованості не спростував, своїх контррозрахунків заборгованості чи доказів, які б підтверджували її відсутність, суду не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ "Споживчий центр" заборгованість за кредитним договором №10.03.2025-100001838 від 10 березня 2025 року на загальну суму 26 400 грн, з яких 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 15 500 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 900 грн – заборгованість за комісією за надання кредиту.
Розподіл судових витрат. 
Крім того, у ст.265 ЦПК України закріплено, що у рішенні суд зазначає про розподіл судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Так, згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422 грн 40 коп. 
Ціна позову позивачем визначена 33 200 грн.
Оскільки судом позов задоволено частково на суму 26 400 грн, що становить 79,52% заявлених вимог (26400х100/33200), то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 1 926 грн
30 коп. (2422,40х79,52/100).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 141, 263-265, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" заборгованість за кредитним №10.03.2025-100001838 від 10 березня 2025 року в сумі 26 400 (двадцять шість тисяч чотириста) гривень, з яких
10 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 15 500 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 900 грн – заборгованість за комісією за надання кредиту.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 926 (одну тисячу дев`ятсот двадцять шість) гривень 30 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", адреса реєстрації: 01032, вул. Саксаганського, 133А, м. Київ, код ЄДРПОУ 37356833. 

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 . 

Суддя Л.Я. Рибка