ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1723/26 Справа № 178/477/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Берелет В.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року стосовно
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
за участі:
захисниці (в режимі відеоконференції)   Ткач В. О.
ВСТАНОВИВ:
Постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2025 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Згідно з постановою суду першої інстанції, 18.02.2025 о 14 годині 05 хвилин, на трасі М-30, 916км 817км Кам`янського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою приладу Драгер, результат 1,96 проміле.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження захисниця посилається на те, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду справи, постанову за місцем проживання у строк, передбачений ст. 258КУпАП, не отримував. Також вказує, що представником 27.01.2026 подано заяву про ознайомлення, проте суд не вніс дані представника в систему ЄСІТС та не надав матеріали справи для ознайомлення.
Просить суд апеляційної інстанції вважати вказані причини пропуску строку поважними та поновити строк апеляційного оскарження.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що до матеріалів справи не долучено доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а всі сумніви у винності особи тлумачаться на її користь. Вказує, що протокол сам по собі не є беззаперечним доказом вини особи, вважає, що факт перебування ОСОБА_1 не доведено, тому висновки суду першої інстанції є необґрунтованими.
Позиції учасників апеляційного процесу.
В судовому засіданні захисниця підтримала апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. Крім того, просила поновити строк апеляційного оскарження, оскільки судом першої інстанції не надано справу для ознайомлення на заву від 27.01.2026, з матеріалами справи ознайомилася в апеляційному суді.
Повідомила, що ОСОБА_1 про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, проте до суду не зміг з`явитись, просила розглядати справу без його участі і така позиція погоджена з її підзахисним.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (ч. 6 ст. 294 КУпАП).
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку врахував, що в матеріалах справи відсутні докази про отримання судового рішення, при цьому в матеріалах справи відсутня заява про ознайомлення з матеріалами справи від 27.01.2026, яка скеровувалася захисницею до суду першої інстанції, що підтверджено відомостями з системи «Електронний суд». Крім того, ані захисник, ані особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення не ознайомлювалися з матеріалами справи у суді першої інстанції. У зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, доходить наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Апеляційний суд вважає, що вищезазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.
Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №250380 від 18.02.2025; акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Drager 6820» становить 1,96 проміле; результаті тесту ОСОБА_1 № 3204 від 18.02.2025, який становить 1,96 проміле; відеозаписі з нагрудних реєстраторів поліцейських, на якому зафіксовано факт проходження огляду на стан сп`яніння за добровільною згодою водія за допомогою приладу Драгер, тест якого показав позитивний результат.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису...
Так, відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи, слідує, що працівники патрульної поліції зупинили ОСОБА_1 на блокпосту, який був одягнений у військовий формений одяг, здійснили перевірку документів, встановили його особу, виявивши у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя. ОСОБА_1 погодився з тим, що має запах алкоголю з порожнини рота, не заперечував, що вживав алкоголь, зазначивши інспектору поліції мовою оригіналу «мене накрило, проте не хочу щоб знало керівництво», просив допомоги.
Далі за змістом відеозапису відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного синіння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager». Результат тесту склав 1,96 проміле, з яким ОСОБА_1 погодився. Водія відсторонено від керування транспортним засобом, ОСОБА_1 повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, зачитано протокол, після чого останній поставив підписи.
Щодо доводів сторони захисту у судовому засіданні про відсутність причин для зупинки ОСОБА_1 , апеляційний суд, не приймаючи вказані заперечення, виходить з такого.
За змістом ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, серед іншого, вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України "Про електронні комунікації"; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Положеннями ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» визначено перелік підстав за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.
Статтю 8 Закону України «Про Національну поліцію» згідно із Законом №2123-IX від 15.03.2022 доповнено частиною четвертою, яка передбачає, що під час дії воєнного стану поліція діє згідно з призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Апеляційний суд наголошує, що власне введення в Україні воєнного стану обумовлює необхідність перевірки водіїв, які керують транспортними засобами. Так, п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 29 грудня 2021 р. №1456 передбачено, що уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.
Таким чином, облаштування блокпостів обумовлює необхідність перевірки водіїв, які керують транспортними засобами, що об`єктивно й зумовило виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .
За вимогами п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За порушення водієм вимог п. 2.9 а ПДР настає відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Диспозиція вказаної статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та письмовими доказами у справі, тому будь-яких сумнівів у правильності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції немає.
Доводи захисниці про не роз`яснення прав особі є необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи, зокрема, відеозапису, вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його процесуальні права. Також, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення також міститься підпис особи про роз`яснення його прав та обов`язків.
Разом з цим, роз`яснення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується дослідженим відеозаписом, тому апеляційний суд відхиляє вказані доводи сторони захисту як необґрунтовані. 
Згідно з актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейським проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, нечітка мова. Огляд проведено за допомогою технічного засобу «Drager Аlcotest 6820», що засвідчено підписом ОСОБА_1 у відповідній графі акту «З результатом згоден». 
Доводи апеляційної скарги про відсутність доказів на підтвердження стану алкогольного сп`яніння та порушення порядку проведення огляду є неспроможними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого слідує, що за добровільною згодою водій пройшов огляд за допомогою технічного приладу, після встановлення позитивного результату 1,96 проміле, не висловлював своєї незгоди з цим результатом та не заперечував проти складання протоколу про адміністративне правопорушення, власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду та роздруківку до приладу Драгер.
Таким чином, при розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції, з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено, а доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з прийнятим судовим рішення, власної оцінки доказів у справі, які апелянт тлумачить на користь захисту, ігноруючи їх сукупність та об`єктивність відеозапису.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про залишення оскарженої постанови суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисниці Мотальової-Кравець Валерії Юріївни задовольнити та поновити їй строк апеляційного оскарження постанови Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисниці Мотальової-Кравець Валерії Юріївни залишити без задоволення.
Постанову Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         О. П. Піскун