ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року	м. Львів	Справа № 909/579/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Галушко Н.А.
суддів Желіка М.Б.
Орищин Г.В.

секретар судового засідання – Гунька О.П. 

за участю представників учасників справи:
представник позивача – Захарчук Г.В. (в режимі відеоконференції);
представник відповідача – Чаплінська О.В. (в режимі відеоконференції);

розглянувши апеляційну скаргу Карпатського національного природного парку від 27.11.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3523/25 від 01.12.2025)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 (повний текст рішення складено та підписано 10.11.2025 року, суддя Кобецька С.М.) 
у справі № 909/579/25
за позовом Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області
до відповідача Карпатського національного природного парку
про визнання незаконними та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.
На розгляд господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Ворохтянської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області до Карпатського національного природного парку про усунення перешкоди в користуванні автомобільною дорогою загального користування від контрольно-перепускного пункту на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" по вул. Говерлянська в смт. Ворохта, кадастровий номер земельної ділянки 2611040300:21:008:0466 площа 11,6237 га, яка має цільове призначення землі загального користування, зобов`язавши Карпатський національний природний парк за власний кошт демонтувати шлагбаум та не чинити перешкоди в надані вільного проїзду (проходу) автомобільною дорогою загального користування. 
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, самовільно встановивши без погодження із органами місцевого самоврядування шлагбаум на автомобільній дорозі загального користування від контрольно-перепускного пункту на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" по вул. Говерлянська в смт.Ворохта, кадастровий номер земельної ділянки 2611040300:21:008:0466 площа 11,6237 га, яка має цільове призначення "землі загального користування" та належить до комунальної власності Ворохтянської селищної ради - чинить перешкоди останньому у здійсненні реалізації управління з функціонування частини земельної ділянки для вільного руху транспортних засобів.
Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 у справі №909/579/25 позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Карпатський національний природний парк усунути перешкоди в користуванні автомобільною дорогою загального користування від контрольно-перепускного пункту на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" по вул. Говерлянська в смт. Ворохта, кадастровий номер земельної ділянки 2611040300:21:008:0466 площа 11,6237 га, яка має цільове призначення «землі загального користування», за власний кошт демонтувати шлагбаум та не чинити перешкоди в надані вільного проїзду (проходу) автомобільною дорогою загального користування.
Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не надано доказів наявності в нього дозволу на тимчасове припинення руху на автомобільній дорозі від контрольно-перепускного пункту КНПП на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" - встановлення шлагбауму.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.
Карпатським національним природним парком подано апеляційну скаргу від 27.11.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3523/25 від 01.12.2025), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 у справі №909/579/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Зокрема, скаржник зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 2611040300:21:008:0466 площею 11,6237 га, яка перебуває в комунальній власності Ворохтнянської селищної ради для обслуговування автомобільної дороги від контрольно-пропускного пункту КНПП на км 4+200 до км 12+300 до НСБ «Заросляк» входить в склад Карпатського національного природного парку без вилучення її у землекористувача та є територією природно-заповідного фонду, розміщена на території кварталу 5 виділів 32,33 Карпатського національного природного парку, а тому на зазначену територію поширюється спеціальний природоохоронний режим.
Відтак, вважає, що адміністрація Парку наділена повноваженням управління своєю територією, в тому числі і земельною ділянкою з кадастровим номером 2611040300:21:008:0466 площею 11,6237 га.
Враховуючи норму ч. 5 ст. 21 ЗУ «Про Природно-заповідний фонд України» де визначено, що дороги, що ведуть у заповідну зону, перекриваються шлагбаумами, а дорога від пункту КНПП на км 4+200 до км 12+300 до НСБ «Заросляк» веде у заповідну зону Говерлянського НПДВ, шлагбаум встановлено правомірно.
Ворохтнянська селищна рада Надвірнянського району Івано-Франківської області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, спростовуючи доводи, викладені в апеляційній скарзі, просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу Карпатського національного природного парку - без задоволення.
Представники позивача та відповідача у судових засіданнях підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.
Процесуальні дії суду у справі.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Галушко Н.А., суддів Орищин Г.В., Желіка М.Б.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 апеляційну скаргу Карпатського національного природного парку від 27.11.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3523/25 від 01.12.2025) залишено без руху.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Карпатського національного природного парку від 27.11.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3523/25 від 01.12.2025), розгляд справи призначено на 10.02.2026.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 розгляд справи відкладено на 07.04.2026.
Ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 та 30.03.2026 задоволено заяви представників сторін про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
У судовому засіданні 07.04.2026 оголошено перерву до 28.04.2026.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.04.2026 виправлено допущену описку у вступних частинах ухвал Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025, 29.12.2025, 10.02.2026, 05.03.2026, 30.03.2026 у справі №909/579/25.
У судовому засіданні 28.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
29.03.2013 Ворохтянська селищна рада прийняла рішення №218-17/2013 «Про дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», в якому вирішила ділянку автомобільної дороги від контрольно-перепускного пункту на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" (вул. Говерлянська) визнати комунальною дорогою місцевого значення та виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для обслуговування автомобільної дороги.
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2015 в справі №909/1259/14 затверджено мирову угоду з метою врегулювання правовідносин, пов`язаних із складанням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для обслуговування автомобільної дороги від контрольно-перепускного пункту на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" (вул. Говерлянська). В умовах мирової угоди Карпатський національний природний парк підтвердив належність відведеної дороги до комунальної власності громади селища Ворохта і зобов`язався погодити проект землеустрою щодо відведення дороги. 
Приватним підприємством "Західземпроект" у 2015 році, на замовлення позивача, розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в комунальну власність Ворохтянській селищній раді для обслуговування автомобільної дороги від контрольно-перепускного пункту КНПП на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" (далі проект землеустрою).
Зі змісту проекту землеустрою вбачається, що цільове призначення земельної ділянки відповідно до класифікатора цільового призначення земель 18.00 для обслуговування автомобільної дороги; відведення земельної ділянки не впливає на використання суміжних земельних ділянок.
Відповідно до викопіювання з Генерального плану селища Ворохта, зазначена дорога розташована в зоні садибної житлової забудови, особистих селянських господарських сінокосів та пасовищ, а тому її цільове призначення як "Дорога загального користування" повністю узгоджується з містобудівною документацією і потребами мешканців територіальної громади.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №154973179 від 04.02.2019 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.01.2019 на підставі проекту землеустрою внесено відомості про право комунальної власності Ворохтянської селищної ради на земельну ділянку з кадастровим номером 2611040300:21:008:0466 площею 11,6237 га, яка має цільове призначення "землі загального користування".
В процесі здійснення позивачем управління з функціонування вулиць та доріг місцевого значення на території громади, встановлено перешкоди в реалізації цих повноважень, оскільки відповідачем самовільно, без належного погодження на це від Ворохтянської селищної ради та органів Національної поліції України, встановлено шлагбаум на комунальній дорозі в смт. Ворохта, яка обмежує вільний рух транспортних засобів.
14.09.2023 Ворохтянською селищною радою прийнято рішення №295-31/2023 "Про демонтаж самовільно встановлених шлагбаумів", яке супровідним листом №695/02-23 від 26.09.2023 направлено на адресу відповідача, в якому повідомлено відповідача про необхідність демонтажу самовільно встановлених шлагбаумів за власні кошти в двотижневий строк від публікації рішення.
Відповідач відповіді не надав, рішення Ворохтянської селищної ради №295-31/2023 "Про демонтаж самовільно встановлених шлагбаумів" від 14.09.2023 не виконав, що зумовило позивача звернутись із позовом до суду.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Згідно ч.1 ст.83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст є комунальною власністю
Відповідно до частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.2 ст.386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно з ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст.95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Статтею 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, у розумінні частини першої статті 12 Закон України «Про благоустрій населених пунктів», є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. 
Частинами 1, 4 Закон України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.
Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Отже, саме органи місцевого самоврядування уповноважені законом на вирішення питань організації забезпечення та здійснення контролю за станом благоустрою на території відповідного населеного пункту.
Як встановлено судом першої інстанції, Карпатський національний природний парк без належних правових підстав встановив шлагбаум на автомобільній дорозі загального користування від контрольно-перепускного пункту на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" по вул. Говерлянська в смт. Ворохта.
Частиною першою статті 13 Закон України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що території загального користування (вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки), прибудинкові території належать до об`єктів благоустрою населених пунктів.
При цьому, об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством (ч.1 ст. 14 Закон України «Про благоустрій населених пунктів»).
Так, Законом України «Про благоустрій населених пунктів» визначено обмеження при використанні об`єктів благоустрою, зокрема, на об`єктах благоустрою забороняється: встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції (п. 6 ч. 1 ст. 16).
Відповідно до Правил дорожнього руху, шлагбаум являє собою пристрій, що перекриває проїзну частину дороги з метою припинення руху транспортних засобів. Фактично, шлагбаум виконує функцію дорожнього загородження, регулюючи (обмежуючи) доступ на певну ділянку. 
Згідно з ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», технічні засоби регулювання дорожнього руху належать до елементів благоустрою. Це означає, що установка будь-яких засобів, які обмежують рух (шлагбауми, ворота, боларди тощо), розглядається як втручання в об`єкти благоустрою.
Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій).
Згідно з п. 15.15 Правил дорожнього руху на проїзній частині забороняється встановлення предметів, що перешкоджають проїзду чи паркуванню транспортних засобів.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про автомобільні дороги" вулиці та дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів поділяються на магістральні дороги (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці загальноміського значення (безперервного руху та регульованого руху), магістральні вулиці районного значення, а також вулиці і дороги місцевого значення (ч.3 ст.16 Закону України "Про автомобільні дороги").
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №154973179 від 04.02.2019 земельна ділянка з кадастровим номером 2611040300:21:008:0466 площею 11,6237 га, яка має цільове призначення «землі загального користування» належить Ворохтянській селищній раді на праві комунальної власності та відповідно до проекту землеустрою за 2015 рік є автомобільною дорогою від контрольно-перепускного пункту КНПП на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк".
Рішенням Ворохтянської селищної ради від 29.03.2013 №218-17/2013 спірну дорогу офіційно віднесено до комунальних доріг місцевого значення селища Ворохта. 
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.01.2015 в справі №909/1259/14 затверджено мирову угоду з метою врегулювання правовідносин, пов`язаних із складанням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для обслуговування автомобільної дороги від контрольно-перепускного пункту на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" (вул. Говерлянська). В умовах мирової угоди Карпатський національний природний парк підтвердив належність відведеної дороги до комунальної власності громади селища Ворохта і зобов`язався погодити проект землеустрою щодо відведення дороги. 
У 2019 році право комунальної власності територіальної громади на земельну ділянку під цією дорогою було зареєстровано в установленому порядку. Таким чином, вулиця Говерлянська (км 4+200 – 12+300) є автомобільною дорогою загального користування місцевого значення, що перебуває у комунальній власності. 
При цьому, апелянт обґрунтовує встановлення шлагбауму необхідністю охорони заповідної зони Карпатського НПП (боротьба з незаконною вирубкою, браконьєрством, тощо) та своїми повноваженнями як природоохоронної установи. 
Однак, земельна ділянка позивача за категорією земель не відноситься до земель природно-заповідного фонду, як і не належить до земель державної форми власності.
Так, приписами Закону України "Про природно-заповідний фонд України", землі, що надаються національному природному парку в постійне користування, за категорією земель відноситимуться до земель природно-заповідного фонду та матимуть цільове призначення в межах категорії: 04.03 Для збереження та використання національних природних парків, та є виключно державною власністю. 
Інші ж землі, включені до складу національного природного парку без вилучення у землевласників та землекористувачів, можуть відноситися до різних категорій земель та перебувати як в державній, так і в комунальній та приватній власності, однак з обмеженнями у використанні земель, передбаченими для національних природних парків.
Відповідно до вимог Положення про порядок ведення ДЗК, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (зі змінами), до Державного земельного кадастру вносяться, зокрема, такі відомості про обмеження у використанні земель: контури обмеження з координатами їх поворотних точок та довжиною; площа обмеження (в цілому і за окремими контурами); перелік заборонених видів діяльності та обов`язків щодо вчинення певних дій з посиланням на нормативно-правові акти, згідно з якими встановлено обмеження, строк дії обмеження, інші дані, які характеризують обмеження щодо використання земельної ділянки.
Додатком 6 до Порядку ведення ДЗК (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2021 р. № 821) визначено Перелік обмежень щодо використання земель та земельних ділянок, де виокремлено за кодом 10.08 «Заповідні зони національних природних парків».
В силу положень ст.20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим.
Разом з тим, ні у технічній документації із землеустрою, ні у витягу з ДЗК немає відомостей про обмеження земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 2611040300:21:008:0466.
Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 06.07.2005 № 245 (у редакції наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2014 № 273), який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 липня 2005 р. за № 831/11111, затверджено Положення про Проект організації території національного природного парку, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об`єктів. Пунктом 2.2. Розділ ІІ Положення передбачено, що включення земельних ділянок, що увійшли до складу парку без вилучення у землекористувачів (землевласників), до інших зон, крім господарської, погоджується із користувачами (власниками) цих ділянок.
Розділом 5.2. Проекту організації території, охорони та рекреаційного використання природних комплексів і об`єктів Карпатського національного природного парку передбачено загальний опис функціонального зонування території Парку, а поясненням до таблиці 5.2.1 встановлено: відповідно до закону "Про природно-заповідний фонд України", землі населених пунктів, землі інших землевласників і землекористувачів, віднесено до господарської зони.
Колегія суддів зазначає, що законодавство передбачає поділ території національного природного парку на функціональні зони з різним режимом охорони (заповідна, регульованої рекреації, господарська тощо), проте включення земельних ділянок, які належать іншим власникам або користувачам, до заповідної чи іншої суворішої зони парку має здійснюватися лише за погодженням з такими власниками/користувачами. Це імперативна вимога п. 2.2 розд. II Типового положення про проект організації території НПП. 
Судом встановлено, що жодних погоджень з Ворохтянською селищною радою щодо включення комунальної дороги до заповідної зони Карпатського НПП здійснено не було. 
Більше того, Проєкт організації території та охорони Карпатського НПП (основний плануючий документ парку) відносить землі населених пунктів та інші землі сторонніх землевласників до господарської зони парку. 
Господарська зона національного парку – це частина його території, де дозволена обмежена господарська діяльність та забезпечується життєдіяльність місцевого населення. 
Таким чином, режим заповідної зони не поширюється на комунальну дорогу, і посилання апелянта на віднесення спірної земельної ділянки до заповідної зони є необґрунтованим.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність у відповідача доказів наявності в нього дозволу на тимчасове припинення руху на автомобільній дорозі від контрольно-перепускного пункту КНПП на км 4+200 до км 12+300 до НСБ "Заросляк" - встановлення шлагбауму. Використання відповідачем самовільно встановленого шлагбауму на земельній ділянці комунальної власності позивача, яку узаконено для обслуговування автомобільної дороги - не відповідає критеріям законності.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що арґументи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, не доводять порушення або неправильного застосування судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування постановленого рішення.
Пунктами 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства визначені рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 у справі №909/579/25 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.
Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд 

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Карпатського національного природного парку від 27.11.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3523/25 від 01.12.2025) залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 29.10.2025 у справі №909/579/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником. 
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст.287-288 ГПК України..
5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.
Повний текст постанови складено 11.05.2026.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.