290/630/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України

30 червня 2026 року	селище Романів	

Суддя Романівського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції №1 ГУ НП в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124, статтею 130 частиною 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП):
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має реєстраційний номер облікової картки платника податків в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 

В С Т А Н О В И В :

В червні місяці 2026 року до Романівського районного суду Житомирської області надійшли матеріали про адміністративні правопорушення (протоколи серії ): ЕПР1 № 685721 за статтею 130 частиною 2 КУпАП та ЕПР1 № 685742 за статтею 124 КУпАП, скоєні ОСОБА_1 , яким присвоєно номера судових справ 290/630/26 та 290/631/26.
Згідно частини 2 статті 36 КУпАП, суддею об`єднано вказані матеріали про адміністративні правопорушення в одне провадження та присвоєно № 290/630/26.
06 червня 2026 року о 18 годині 39 хвилин в с.Костянтинівка по вул.Центральній гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки «Славута», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування на один рік, при цьому здійснив ДТП, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожного руху ( далі по тексту – ПДР), за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 130 КУпАП.(згідно протоколу)
 
Окрім того, 06 червня 2026 року о 18 годині 36 хвилин в с.Костянтинівка гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки «Славута», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки та здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем, який був припаркований на узбіччі, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. (згідно протоколу)
На розгляд справи про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 з`явився та вину свою у вчиненні даних правопорушень заперечив, пояснивши, що дорожньо-транспортна пригода сталася при русі обох автомобілів, а огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням встановлених вимог. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, заслухавши особу, яка притягаєтиься до адміністративної відповідальності, суддею встановлено наступне.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається ПДР, згідно з пунктом 1.9 яких особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. 
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 2 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно із пунктом 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання вказаних правил утворюють склад правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 13.3 ПДР передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.
Відповідно до змісту статті 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння. 
Оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази у їх сукупності, суддя приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, статтею 130 частиною 2 КУпАП, що проявилося у порушенні учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та відповідно – повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння .
Вина ОСОБА_1  у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 2 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 685721 від 06 червня 2026 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 685742 від 06 червня 2026 року, розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, заявкою на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS – повідомлення, розпискою про ознайомлення водія з вимогами частини 1 статті 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими пояснення потерпілого ОСОБА_2 , схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 06 червня 2026 року, рапортом поліцейського, довідкою про належність транспортного засобу, що видана інспектором сектору адміністративної практики відділу взаємодії з громадами Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майором поліції Якобчук Т., довідкою про отримання посвідчення водія на право керування транспортним засобом, що видана інспектором сектору адміністративної практики відділу взаємодії з громадами Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області майором поліції Якобчук Т., матеріалами відеофіксації, а також поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що надані під час судового розгляду.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. 
Положення статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення. При цьому, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Відеофіксація, яка здійснюється поліцейськими, може бути одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.
У відповідності до пункту 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС №1026 від 18 грудня 2018 року (далі – Інструкція фіксації), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
У відповідності до пункту 5 розділу ІІ вказаної Інструкції фіксації, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до змісту статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік ознак, на підставі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 3 статті 35).
Так, із вказаного відеозапису з нагрудної портативної камери працівника поліції вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі приїзджають на місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобілів Ауді А2 з реєстраційним номером автомобіля НОМЕР_3 та Славути з реєстраційним номером автомобіля НОМЕР_2 . Після встановлення учасників дорожньо - транспортної пригоди поліцейський виказає підозру про перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку із запахом алкоголю з ротової порожнини та пропонує останньому у зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу так і в медичному закладі, ОСОБА_1 на неодноразову пропозицію пройти такий огляд категорично відмовляється. Надалі поліцейські ознайомлюють ОСОБА_1 з його правами та обов`язками, визначеними чинним законодавством, а також складають і оголошують відносно останнього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 7326555 та  протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №685721, ЕПР1 №685742, а також додані до них матеріали . ОСОБА_1 ознайомлено з усіма адміністративними матеріалами.
Переглянутий відеозапис події, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, дає підстави стверджувати про те, що ОСОБА_1 дійсно будичи особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння .
Таким чином, з огляду на те, що подія була зафіксована поліцейськими за допомогою технічного засобу відеозапису, і відеозапис з вказаної камери було долучено до протоколів про адміністративні правопорушення, суд вважає, що складання протоколів про адміністративні правопорушення відбулося з дотриманням вимог закону, тому вказані докази є належними та допустимими.
Постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП. (судова справа №290/330/26)
Суддя встановив, що поліцейським протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 685721 та серії ЕПР1 № 685742 від 06 червня 2026 року щодо  ОСОБА_1  складені в установленому законом порядку, відповідають вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі , розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Наявні у справі відеозаписи відображають достатньо інформації на підтвердження наведених у протоколах фактів та отримані у порядку, передбаченому Законом України «Про Національну поліцію» та Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
В рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.
Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме статей 9,33,245,252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суддя визнає їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Зазначені вище докази на підтвердження вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 2 статті 130 КУпАП є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.
Досліджені та оцінені судом докази винуватості ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 2 статті 130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до статей 251,252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Доводи ОСОБА_1 , що дорожньо-транспортна пригода сталася при русі транспортних засобів, а також, що процедура проведення огляду на стан сп`яніння не відповідає встановленим вимогам свого підтвердження під час розгляду справи не знайшли та спростовуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, а також іншими матеріалами справи, з яких вбачається, що під час складання протоколів про адміністративні правопорушення та доданих до нього матеріалів він не заявляв клопотань про долучення до протоколів з його боку будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції, яка ним висловлена під час розгляду справи в суді, та не заперечував щодо оформлення працівником поліції відносно нього матеріалів за статтею 124 та частиною 2 статті 130 КУпАП. 
Враховуючи поведінку ОСОБА_1 під час складання протоколів, суд оцінює його позицію критично та розцінює це як спробу створення штучних умов для спростування факту порушення ним ПДР з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення. 
У справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Відповідно до частини 1 статті 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Однак, згідно частини 2 цієї ж статті, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі статтею 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Обставин, що пом`якшують  або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 суддею не встановлено.
За таких обставин, враховуючи характер вчинених правопорушень, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, суддя вважає за необхідне застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, передбачене частиною 2 статті 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки та з оплатним вилученням вищезазначеного транспортного засобу в межах санкції частини 2 статті 130 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП.  
Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя також стягує з його судовий збір у розмірі, визначеному частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Суддею при цьому враховується положення частини 3 статті 30 КУпАП відповідно до яких, якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
З дня набрання законної сили (з 19 травня 2026 року) постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2026 року  по справі № 290/330/26 про накладення адміністративного стягнення на  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП до 30 червня 2026 року пройшло 1 місяць 13 днів, тому невідбута частина призначеного йому стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами становить 10 місяців 17 днів.
Враховуючи викладене, при накладенні на ОСОБА_1 остаточного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами необхідно приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2026 року  по справі № 290/330/26, яка набрала законної сили 19 травня 2026 року, строк якого становить 10 місяців 17 днів, 
Керуючись ст.ст.30, 33-35,36, 38, 40-1, 124,130 ч.2, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження справи за номерами 290/630/26 та 290/631/26, присвоївши № 290/630/26.

Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною 2 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за частиною 2 статті 130 КУпАП відповідно до статті 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3(три) роки з оплатним вилученням транспортного засобу «ЗАЗ 110377», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_1 .

Штраф стягнути на рахунок отримувача - ГУК у Житомир обл./Житомир обл./21081300, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку: UA368999980313060149000006001, код класифікації доходів бюджету: 21081300.

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно частини 2 статті 308 КУпАП штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.

Відповідно до положень частини 3 статті 30 КУпАП, до накладеного на ОСОБА_1 за даною постановою стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки приєднати невідбуту частину такого стягнення строком на 10 місяців 17 днів, накладеного на нього постановою судді Романівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2026 року по справі № 290/330/26 та вважати, що загальний строк позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами становить 3 роки 10 місяців 17 днів. 

Стягнути з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, який перерахувати на рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, Отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В. Ковальчук