Провадження №	3/447/725/26 	
Справа №	447/2010/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 суддя Миколаївського районного суду Львівської області Головатий А.П., 
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, працевлаштованої продавцем у магазині «Майстер», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 3 ст. 184 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
10.05.2026 близько 18:00 год. неповнолітня донька ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 178 КУпАП, а саме розпивала алкогольний напій – горілку «Гетьман Сагайдачний» у громадському місці – парку по вул. 400-річчя у м. Миколаїв і як наслідок була у стані сильного алкогольного сп`яніння та каретою ШМД доставлена у «Лікарню Святого Миколая» у м. Львові, однак, не досягла віку, з якого настає відповідальність. Такими діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 184 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому визнала, проте, вказала, що її дитина ОСОБА_2 страждає порушеннями інтелектуального розвитку, не може повністю керувати своїми вчинками. ОСОБА_1 також вказала, що станом на зараз нею здійснюються заходи з оформлення дитині інвалідності, а також подала копії медичних обстежень дівчинки з установленим діагнозом.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
У свою чергу, санкція ч. 3 ст. 184 КУпАП встановлює накладення штрафу на батьків або осіб, які їх замінюють, від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, суб`єктом правопорушень, визначених наведеною нормою закону, є батьки неповнолітнього або особи, що їх замінюють.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Відповідно до положень ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Частиною 1 статті 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.
Згідно з приписами статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини . Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток . Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №211736 від 21.05.2026; наданими ОСОБА_1 поясненнями, наведеними у спеціально відведеній графі вищевказаного протоколу, відповідно до яких вказала, що провела з донькою профілактичну бесіду, просить взяти до уваги захворювання доньки – порушення інтелектуального розвитку; поясненнями ОСОБА_2 від 21.05.2026, наданими у присутності матері ОСОБА_1 ; матеріалами фотофіксації; та іншими долученими до справи матеріалами.
Однак, суддя бере до уваги також долучені до матеріалів справи: огляд генетика від 12.05.2026 КНП «ТМО м. Львова» ВП «Лікарня Святого Миколая», відповідно до якого пацієнт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами повноекзомного тестування встановлено мікродуплікацію Хq25q27.3. Виявлена дуплікація довгого плеча Х-хромосоми Хq25-q27.3 (~19 М), що може бути причиною затримки психомоторного розвитку, мовленнєвих порушень, м?язової гіпотонії, епілепсії та інших неврологічних проявів. Ця ділянка охоплює ген SOX3, що Х-зв?язаний розлад інтелектуального розвитку з ізольованим дефіцитом гормону росту. При огляді – зріст 135 см, дизморфічні риси, знижена інтелектуальна продуктивність, часті захворювання, дратівлива. Попередній діагноз: Q99.8 – Інші уточнені хромосомні аномалії Хq25q27.3.; консультацію психолога КНП ЛОР «Клінічний центр дитячої медицини» від 11.08.2025, згідно з яким дівчинка скерована для діагностики за допомогою інтелектуальної шкали Векслера для дітей. На контакт йде поступово, мотивована до співпраці з дорослими. В собі, часі та просторі орієнтована. Зоровий контакт утримує. Увага порушена, важко зосереджується, легко відволікається на сторонні подразники. Мислення сповільнене за темпом. Обсяг знань і умінь не відповідають віку та отриманому досвіду. Шкільні навички сформовані на недостатньому рівні. Інтелектуальна продуктивність знижена. Емоції незрілі. Загальний коефіцієнт інтелекту (IQ) = 72 бали, що відповідає межі між легким ступенем розумової відсталості та нормальним інтелектуальним розвитком (вербальний коефіцієнт інтелекту (IQ) = 79 балів; невербальний коефіцієнт інтелекту (1Q) = 71 бал). Рекомендовано повторну консультацію невролога, а також долучені ОСОБА_1 у судовому засіданні копії довідок з діагностичного центру ТОВ «Науковий медико-генетичний центр «ЛеоГЕН», згідно з якими у дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено генетичні затримки у розвитку.
На підставі положень ст. 34 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.
Відповідно до норм КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , те, що дитина ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на ментальні розлади, суддя приходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для виховного впливу на ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
У зв`язку з тим, що за результатами розгляду зазначеної адміністративної справи адміністративне стягнення не накладається, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в:
Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.
Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення,обмежившись усним зауваженням. 
Провадження у справі – закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Головатий А. П.