ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/6163/26	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року (суддя Неклеса О.М.) в справі № 160/6163/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про:
визнання протиправною бездіяльності Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України щодо нездійснення розгляду адміністративної скарги ОСОБА_1 від 06 березня 2026 рок вих. № ШЕВВР-006 в порядку, визначеному Законом України «Про адміністративну процедуру»;
визнання протиправним та скасування рішення (відповіді) Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби, оформлене листом від 11 березня 2026 року вих. № 1274006;
зобов`язання Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби повторно розглянути адміністративну скаргу ОСОБА_1 від 06 березня 2026 року вих. № ШЕВВР-006 в порядку та строки, встановлені Законом України «Про адміністративну процедуру», з прийняттям відповідного рішення згідно зі статтею 79 цього Закону.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року позову заяву повернуто.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження, зобов`язавши суд першої інстанції застосувати положення статті 48 КАС України щодо заміни неналежного відповідача (ГУ ДПС у Дніпропетровській області) на належного – Перший Правобережний відділ державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 
Вважає, що суд першої інстанції не застосував належний механізм заміни неналежного відповідача (стаття 48 КАС України), адже зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач фактично оскаржує бездіяльність та рішення Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, однак у вступній частині позову в якості відповідача помилково зазначено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області. Така помилка не є підставою для залишення позову без руху або повернення позовної заяви. 
Суд першої інстанції, виявивши невідповідність зазначеного відповідача (ГУ ДПС), суб`єкту, до якого фактично пред`явлено вимоги (орган ДВС), повинен був керуватися статтею 48 КАС України, а не статтею 169 КАС України. 
Суд першої інстанції формально залишив позов без руху, вказавши загальну фразу про невідповідність ст. ст. 160, 161 КАС України, та надав нереально короткий строк для усунення недоліків – 1 день, що унеможливлює реалізацію права на судовий захист. 
Строк для усунення недоліків (1 день) є явно нерозумним, є надмірно коротким. Позивач фізично не мав можливості у вказаний строк отримати роз`яснення щодо того, які саме недоліки має усунути (відсутність чіткої вказівки); звернутися за правовою допомогою; підготувати та подати відповідну заяву чи додаткові матеріали. 
Вказує на неконкретність недоліків, зазначених в ухвалі про залишення без руху, що унеможливило їх усунення, адже не вказано, які саме реквізити відсутні, які порушення форми чи змісту допущено. Без конкретизації позивач позбавлений можливості зрозуміти, що саме його виправляти. 
Суд першої інстанції мав застосувати ч. 2 ст. 48 КАС України та залучити належного відповідача.
Повернення позову порушує право позивача на доступ до суду.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС у зв`язку з поданням апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, зазначену в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з невиконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, врахувавши доставлення ухвали про залишення без руху від 17 березня 2026 року до електронного кабінету позивача 18 березня 2026 року.
Суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Судом установлено, що ухвалою суду першої інстанції від 17 березня 2026 року залишено подану позивачем позовну заяву без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
В ухвалі від 17 березня 2026 року вказано недоліки позовної заяви: 
1) позовні вимоги заявлені до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, проте в якості відповідача у шапці позовної заяви зазначено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
2) рішення (відповідь) Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби, оформлене листом від 11.03.2026 за вих. № 1274006 разом із позовною заявою не надано, як й не надано клопотання про витребування оскаржуваного рішення (відповідь) Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби, оформлене листом від 11.03.2026 за вих. № 1274006.
В резолютивній частині ухвали від 17 березня 2026 року судом першої інстанції запропоновано позивачу в десятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:
- нову редакцію позовної заяви для суду та відповідно до кількості учасників справи із уточненням суб`єктного складу сторін та із пред`явленням позовних вимог до кожного з заявлених відповідачів;
- належним чином завірену копію оскаржуваного рішення (відповіді) Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби, оформлене листом від 11.03.2026 за вих. № 1274006 або клопотання про витребування доказу у відповідача.
Ухвалою від 13 квітня 2026 року позову заяву повернуто у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали від 17 березня 2026 року.
Вимоги до позовної заяви встановлені статтею 160 КАС України, відповідно до частини першої якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Згідно з частиною п`ятою статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (пункт 4).
Частинами першою - другою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
У спірному випадку суд першої інстанції в мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху від 17 березня 2026 року навів недоліки позовної заяви, а саме, що позовні вимоги заявлені до Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Шевченківському та Центральному районах міста Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, проте в якості відповідача у шапці позовної заяви зазначено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області; рішення (відповідь) Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби, оформлене листом від 11.03.2026 за вих. № 1274006 разом із позовною заявою не надано, як й не надано клопотання про витребування оскаржуваного рішення (відповідь) Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби.
Також в резолютивній частині цієї ухвали судом першої інстанції зазначено спосіб усунення таких порушень, а саме запропоновано позивачу надати нову редакцію позовної заяви для суду та відповідно до кількості учасників справи із уточненням суб`єктного складу сторін та із пред`явленням позовних вимог до кожного з заявлених відповідачів та належним чином завірену копію оскаржуваного рішення (відповіді) Першого Правобережного відділу державної виконавчої служби, оформлене листом від 11.03.2026 за вих. № 1274006 або клопотання про витребування доказу у відповідача.
Отже, ухвала про залишення позовної заяви без руху від 17 березня 2026 року відповідає приписам статті 169 КАС України, а доводи апелянта про те, що суд першої інстанції формально залишив позов без руху, вказавши загальну фразу про невідповідність ст. ст. 160, 161 КАС України, не навів конкретних недоліків, є цілком безпідставними.
Також суд відхиляє аргумент апелянта про те, що суд першої інстанції надав занадто короткий строк для усунення недоліків позовної (1 день), протягом якого позивач фізично не мав можливості усунути недоліки позовної заяви. 
Суд з цього питання зауважує, що ухвалою від 17 березня 2026 року позивачу запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
Отже, апелянт цілком безпідставно стверджує про надання йому судом першої інстанції для усунення недоліків позовної заяви занадто короткого строку (1 день).
Стосовно тверджень апелянта про те, що суд першої інстанції, встановивши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, мав обов`язок здійснити заміну такого неналежного відповідача належним суд зазначає таке.
За положеннями частин третьої - сьомої статті 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
У разі якщо позов подано до Голови, члена, працівника або залученого експерта Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, суд до ухвалення рішення у справі замінює первісного відповідача Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, не закриваючи провадження у справі.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.
Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.
Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.
Отже, заміна неналежного відповідача здійснюється після відкриття провадження у справі та за згодою позивача, а якщо такої згоди позивачем не надано, суд залучає належного відповідача як другого відповідача.
Суд зауважує, що в силу приписів статті 160 КАС України саме позивач повинен зазначити в позовній заяві найменування відповідача, його місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
При цьому в адміністративному судочинстві діє принцип диспозитивності, за яким суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини друга, третя статті 9 КАС України).
Таким чином, саме позивач має зазначити у позовній заяві відповідача як особу, до якої звернуто його позовні вимоги, а суд першої інстанції для реалізації повноважень, визначених статтею 48 КАС України, щодо заміни неналежного відповідача має встановити факт пред`явлення вимог до неналежного відповідача, що можливо після відкриття провадження у справі.
Крім того, до відкриття провадження у справі суд першої інстанції не має процесуальних повноважень на заміну неналежного відповідача. 
Відтак, суд визнає помилковими доводи апелянта про наявність у суду першої інстанції обов`язку здійснити заміну неналежного відповідача, а також про те, що така помилка не є підставою для залишення позову без руху або повернення позовної заяви. 
Позивачем недоліки позовної заяви не усунуто, хоча ухвала про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 18 березня 2026 року.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Зважаючи на не усунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено буз руху, у встановлений судом строк, суд погоджує висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу ухвалою від 13 квітня 2026 року.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року в справі № 160/6163/26 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2026 року в справі № 160/6163/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення 17 червня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов