Справа № 569/11227/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
12 червня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП ___________________, за ч. 3 ст. 126 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В :
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №653935 від 30.04.2026 зазначено, що 30.04.2026, о 21 год 08 хв, в м. Рівне по вул. Князя Романа, 9 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Skoda», номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами згідно постанови Васильківського районного відділу виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 28.09.2020, виконавче провадження №60443878, чим порушив ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух».
Захисник ОСОБА_1 адвокат Дон В.О. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, з підстав, викладених у клопотання про закриття провадження у справі. На доведення доводів посилався на те, що для притягнення особи до відповідальності за вказаною частиною статті 126 КУпАП необхідно щоб відносно особи було встановлено таке обмеження і особа, будучи обізнаною про таке обмеження, керувала транспортним засобом. Разом з тим, під час складення протоколу поліцейським не було надано відомостей, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_1 в наявності тимчасового обмеження у праві керування. Також матеріали справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про наявність будь-яких обмежень в праві керування транспортними засобами. Не містять таких відомостей і матеріали, отримані на адвокатський запит з матеріалів виконавчого провадження, що свідчить про необізнаність ОСОБА_1 про наявність обмежень у праві керування транспортими засобами і як наслідок про відсутність вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник ОСОБА_1 адвокат Дон В.О. підтримав вказане клопотання. Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 не був у передбачений законом спосіб повідомлений про обмеження права керування транспортним засобами, що виключає його умисел на вчинення вказаного правопорушення. Додатково вказав про відсутність заборгованості зі сплати аліментів та їх своєчасну сплату у його довірителя, про що надав суду постанову про закінчення виконавчого провадження.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутності чи про відкладення розгляду справи з причин, що унеможливлюють прибуття за викликом, не надіслав.
В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини у рішенні «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, не є обов`язковою.
З огляду на вказані обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності правопорушника, на підставі наявних доказів.
Заслухавши пояснення адвоката Дона В.О, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частиною 3 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до положень п. 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Постанова, зазначена у п.2 цієї частини, надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
За змістом ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, надсилається боржнику рекомендованим поштовим відправленням.
Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП, може мати місце лише при належній обізнаності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про встановлення відносно неї тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами, шляхом вручення особисто або направлення рекомендованим поштовим відправленням постанови державного виконавця про встановлення зазначеного виду обмеження.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №653935 від 30.04.2026, копія постанови державного виконавця Васильківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Микитюк Т.І. серії ВП № 60443878 від 28.09.2020.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Натомість в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність вказаної постанови державного виконавця.
Оцінивши протокол про адміністративне правопорушення від 30.04.2026, копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.09.2020, суд прийшов до висновку, що вказані документи не містять фактичних даних, які б «поза розумним сумнівом» підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Інших доказів, які б підтверджували обставини викладені в протоколі, суду не надано.
Натомість, заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня, що стверджується заявою стягувачки ОСОБА_2 , яка вказала про відсутність заборгованості зі сплати аліментів та їх своєчасну сплату.
Також з долученої адвокатом Доном В.О. копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 18.05.2026 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа закінчено згідно заяви стягувача, у зв`язку з відсутністю заборгованості.
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
У рішеннях «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду
Рівненської області Святослав РОГОЗІН