Справа № 524/15760/25
Провадження №2/524/1248/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року до суду звернулося АТ «Таскомбанк» із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 17 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1495724526, у відповідності до якого, ОСОБА_1 отримала строковий кредит у розмірі 47 178,03 грн. шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в паспорті кредиту, зі строком 36 місяців, з річними процентами у розмірі 11,99% та щомісячними процентами у розмірі 3,19% від суми кредиту.
17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 171221, відповідно до якого, АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. 
У зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за договором, станом на 01.05.2025 року, виникла заборгованість у розмірі 81 462,91 грн., з яких: 43 807,13 грн. заборгованість за кредитом (тілом) кредиту, 6404,98 грн. заборгованість за річними процентами та 31 250,80 грн. заборгованість за щомісячними процентами, яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою судді від 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі, залучено сторін, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в межах робочого часу суду.
Ухвалою суду від 30 квітня 2026 року було відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.
Відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву та не подала жодних заяв у справі, у тому числі щодо підтвердження свого місця проживання у м. Києві, підписання мирової угоди, наявності укладеного договору про реструктуризацію боргу. 
Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Станом на день розгляду справи та ухвалення судом рішення, учасники справи не подавали будь-які заяви, клопотання про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи з викликом учасників справи у судове засідання.
Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази у їх сукупності, встановив наступне.
17 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1495724526, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит в розмірі 47 178,03 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 11,99% річних від суми кредиту та щомісячними процентами у розмірі 3,19% від суми кредиту. Кредитний договір було підписано відповідачем власноруч. До укладання договору, позичальник ознайомилася з паспортом споживчого кредиту та підписала його власноруч.
ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» виконало свої зобов`язання перед ОСОБА_1 та надало їй кошти в сумі 47 178,03, що постає із виписки по рахунку відповідача за період з 17.11.2021 року по 01.05.2025 року.
17 грудня 2021 року між АТ «Таскомбанк» ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір факторингу № 171221, відповідно до вимог якого, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» право грошової вимоги за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі і за договором, укладеним з відповідачем.
Відповідно Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 17.12.2021 року за договором факторингу № 171221 від 17.12.2021 року, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр прав вимоги, після чого до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором стосовно заборгованостей.
Згідно Реєстру прав вимоги до договору факторингу від 17.12.2021 року заборгованість ОСОБА_1 складає 81 462,91 грн., з яких: 43 807,13 грн. заборгованість за кредитом (тілом) кредиту, 6404,98 грн. заборгованість за річними процентами та 31 250,80 грн. заборгованість за щомісячними процентами.
Позивач вважає, що відповідно до укладеного договору факторингу, до нього перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 81 462,91 грн., яку просив стягнути з відповідача на їх користь.
Правовідносини, які виникли між сторонами, крім положень вказаного вище договору, врегульовані нормами ЦК України.
Так у ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.
Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Факт надання кредитних коштів підтверджується копією договору кредиту, який є дійсним в силу приписів статті 204 ЦК України про правомірність правочинів.
Відповідач факт отримання грошових коштів від ТОВ «ФК Центр фінансових рішень» не спростувала.
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Факт переходу до АТ «Таскомбанк» права вимоги первісного кредитора до відповідача за кредитним договором є доведеним.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість про яку заявив позивач.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 17.11.2021 року, вбачається, що відповідач має заборгованість у розмірі 81 462,91 грн., з яких: 43 807,13 грн. заборгованість за кредитом (тілом) кредиту, 6404,98 грн. заборгованість за річними процентами та 31 250,80 грн. заборгованість за щомісячними процентами.
Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно із ст. ст. 13, 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала своїх кредитних зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів, не надала доказів на спростування правильності розрахунку заборгованості, наданого позивачем. Власний контррозрахунок також суду надано не було.
До суду надійшла заява представника позивача АТ «Таскомбанк» Бойко О.С. про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 30 квітня 2026 року було відмовлено представнику позивача у задоволенні клопотання про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.
При цьому судом було враховано, що відповідач не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву та не подала жодних заяв у справі, у тому числі щодо підтвердження свого місця проживання у м. Києві, оспорення підписання мирової угоди, наявності укладеного договору про реструктуризацію боргу. 
З тексту мирової угоди постає, що сторони досягли домовленості про розстрочку сплати боргу до 31 січня 2027 року зі сплатою щомісячно відповідачем коштів у розмірах та строки, які були визначені за спільною угодою сторін у справі 27 лютого 2026 року у письмовій формі під назвою документу як мирова угода, а саме: - 27.02.2026 р. – 6794,91 грн., - до 31.03.2026 р., 30.04.2026 р., 31.05.2026 р., 30.06.2026 р., 31.07.2026 р., 31.08.2026 р., 30.09.2026 р., 31.10.2026 р., 30.11.2026р., 31.12.2026р., 31.01.2027 р. по 6788,00 грн. щомісячно.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, у тому числі визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення позову. 
Слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 81 462,91 грн.
Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Враховуючи задоволення судом позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у зазначеному розмірі.
Одночасно суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду до 31 січня 2027 року зі сплатою щомісячно відповідачем коштів у розмірах та строки, які були визначені за спільною угодою сторін у справі 27 лютого 2026 року у письмовій формі під назвою документу як мирова угода.
Сторони не заявляли про понесення ними будь-яких інших судових витрат.
Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.
Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов АТ «Таскомбанк» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість кредитним договором № 1495724526 від 17.11.2021 року, що виникла станом на 01.05.2025 року, у розмірі 81 462,91 грн., з яких: 43 807,13 грн. заборгованість за кредитом, 6404,98 грн. заборгованість за річними процентами та 31 250,80 грн. заборгованість за щомісячними процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. 
Розстрочити виконання рішення суду до 31 січня 2027 року зі сплатою щомісячно відповідачем коштів у розмірах та строки, які були визначені за спільною угодою сторін у справі 27 лютого 2026 року у письмовій формі під назвою документу як мирова угода, а саме: - 27.02.2026 р. – 6794,91 грн., - до 31.03.2026 р., 30.04.2026 р., 31.05.2026 р., 30.06.2026 р., 31.07.2026 р., 31.08.2026 р., 30.09.2026 р., 31.10.2026 р., 30.11.2026р., 31.12.2026р., 31.01.2027 р. по 6788,00 грн. щомісячно.
Позивач: АТ «Таскомбанк», код ЄДРПОУ: 09806443, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду виготовлено 30 квітня 2026 року.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту.
Рішення набирає законної сили, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: