КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/68/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., з розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-
ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі – відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про опис майна у податкову заставу від 24.09.2025 №134;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційний запис за №32170851 від 25.09.2025, яким здійснено обтяження автобусу, РУТА 20, 2008 р.в, БАЗ 22154, 2006 р.в., 1. РУТА 20, 2008 р.в, автобус, жовтий, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , об`єм двигуна 2464, бензин або газ, дата реєстрації свідоцтва НОМЕР_5 . БАЗ 22154, 2006 р.в, автобусу, жовтий, номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , VIN-код НОМЕР_8 , номер двигуна НОМЕР_9 , об`єм двигуна 2464, бензин або газ, дата реєстрації свідоцтва 2020-02-04, до погашення податкового боргу у повному обсязі, згідно акту опису майна від 25.09.2025 №157 на суму 1202882,73 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що спірним рішенням від 24.09.2025 №134 вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ОСОБА_1 , а у разі, якщо на момент складання акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу, - також майна, права власності на яке він набуде у майбутньому. 25.09.2025 на підставі вказаного рішення податковим керуючим складено акт опису майна за №157. Водночас, відповідачем не було враховано, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 у справі №340/1927/19, яке набрало законної сили 24.11.2021, скасовано податкову вимогу №27054-52 від 08.05.2019, винесену Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на суму 955594,51 грн. Крім цього, податковим органом порушено визначений податковим законодавством порядок застосування податкової застави та оформлення акта опису майна.
З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування заперечень зазначив, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем органів ДПС щодо ОСОБА_1 рахується податковий борг на загальну суму 1219170,74 грн, в тому числі: по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 582995,59 грн; податку на доходи фiзичних осiб, що сплачується фiзичними особами за результатами рiчного декларування в сумі 595088,73 грн; вiйськовому збору в сумі 41086,42 грн. У зв`язку з наявністю податкового боргу станом на 24.09.2025, тобто на дату опису майна, Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення про опис майна позивача у податкову заставу №134 та складено акт опису майна від 25.09.2025 №157, які направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації платника та вручені 01.10.2025. Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 99414418, 25.09.2025 зареєстрована податкова застава за номерами запису про обтяження 32170851.
Відповідно до рішення про результати розгляду скарги ОСОБА_1 на рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 24.09.2025 № 134 про опис майна у податкову заставу, контролюючим органом залишено без змін вказане рішення Головного управління ДПС. 
За результатами адміністративного оскарження позивачем рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 24.09.2025 № 134 про опис майна в податкову заставу скаргу залишено без задоволення, а зазначене рішення – без змін. 
Вважає спірне рішення законним та обгрунтованим та просить відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило.
13.01.2026 ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).
11.05.2026 ухвалою витребувано у відповідача за ініціативою суду докази по справі.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.09.2025 заступником начальника Головного управління ДПС у Кіровоградській області прийнято рішення №134 про опис майна у податкову заставу, яким відповідно до статті 89 Податкового кодексу України вирішено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ОСОБА_1 (а.с. 4). 
25.09.2025 на підставі вказаного рішення податковим керуючим Головного управління ДПС у Кіровоградській області Онищенко Світланою Олександрівною, призначеною наказом від 14.05.2021 №389, складено Акт № 157 опису майна у податкову заставу (а.с. 5).
Відповідно до наведеного акта, опис майна проведено згідно з відомостями з Державного реєстру транспортних засобів на суму податкового боргу станом на дату складання акта у розмірі 1202882,73 грн. До акта опису включено рухоме майно позивача: автобус РУТА 20 (2008 р.в., жовтий, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 ) та автобус БАЗ 22154 (2006 р.в., жовтий, д.н.з. НОМЕР_10 , VIN-код НОМЕР_11 ). 
25.09.2025 реєстратором Онищенко С.О. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження за № 32170851, тип обтяження: податкова застава обтяження рухомого майна, об`єкт обтяження — вищевказані автобуси, розмір основного зобов`язання — 1202882,73 грн (а.с. 6). 
Не погодившись із рішенням про опис майна від 24.09.2025 №134, позивач 07.10.2025 звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України (вх. ДПС № 5071/С/6 від 13.10.2025).
Рішенням ДПС України від 24.10.2025 № 30864/6/99-00-06-03-03-06 строк розгляду скарги було продовжено до 11.12.2025 включно.
09.12.2025 Державна податкова служба України прийняла рішення № 35217/6/99-00-06-03-03-06, яким скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області від 24.09.2025 № 134 — без змін (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
При цьому, відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Згідно пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту14.1 статті 14 ПК України).
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п. 59.3 ст. 59 ПК України).
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. 
Поряд з цим, відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Згідно з пунктами 89.1-89.2 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих (пункт 89.3 статті 89 ПК України). 
Системний аналіз наведених норм ПК України дає підстави для висновку, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, тоді як податкова вимога може бути надіслана платнику податку тільки у разі наявності у нього податкового боргу, що також є умовою для прийняття рішення про опис майна платника податків у податкову заставу.
Згідно наданого на вимогу суду детального розрахунку податкового боргу (а.с. 28-37) за позивачем обліковується податковий борг на суму 1202882,73 грн, у тому числі:
- по військового збору (код 11011001) в сумі 41086,42 грн (у тому числі пеня — 1451,64 грн), що виник у зв`язку з несплатою задекларованих зобов`язань за 2020– 2025 роки, пені на податкове повідомлення-рішення №0001551305 від 07.06.2019, а також зобов`язань за попередні періоди у сумі 31490,18 грн;
- по податку на доходи фізичних осіб у сумі 595088,73 грн (у тому числі пеня — 19324,18 грн), сформованого за рахунок несплати самостійно задекларованих зобов`язань за 2020– 2025 роки, нарахованих штрафних санкцій згідно податкового повідомлення-рішення № 0020545207 від 05.10.2020, а також зобов`язань за попередні періоди у сумі 463971,77 грн;
- по податку на додану вартість у сумі 566707,58 грн (у тому числі пеня — 60136,48 грн), куди включено як заборгованість за щомісячними деклараціями платника (2019– 2025 роки), так і пеню за результатами перевірок по податкових повідомленнях-рішеннях № 0004181701 від 23.07.2014 та № 0110095208 від 29.11.2018, а також зобов`язань за попередні періоди у сумі 343824,18 грн;
Отже, загальний розмір боргу (у тому числі з урахуванням самостійно визначених платником) значно перевищує встановлений абзацом шостим пункту 89.2 статті 89 ПК України 180 неоподатковуваних мінімумів громадян.
Водночас при прийнятті рішення про опис майна у податкову заставу №134 від 24.09.2025 та складанні акта опису майна №157 від 25.09.2025 відповідач до загальної суми боргу 1202882,73 грн включив пеню та штрафні санкції, нараховані на підставі податкових повідомлень-рішень 2014, 2018 та 2019 років, які враховувалися у складі податкової вимоги №27054-52 від 08.05.2019 на суму 955594,51 грн, що в подальшому визнана протиправною та скасована рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 у справі №340/1927/19.
Так, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, суд першої інстанції у справі №340/1927/19 дійшов висновку про протиправність податкової вимоги №27054-52 від 08.05.2019, оскільки суми заборгованості з податку на доходи фізичних осіб були визначені як безнадійний податковий борг та списані, що підтверджено рішенням №6367-52 від 18.02.2019; попередня податкова вимога від 18.11.2015 №5273-23 була самостійно відкликана, податковий орган повинен був внести зміни до облікових даних платника податків та анулювати борг з податку на додану вартість, чого зроблено не було. Судом також враховано, що в постанові Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2017 у справі №п/811/1521/16 визначено, що податкова вимога Кіровоградської ОДПІ від 18.11.2015 №5273-23 вважається відкликаною з 19.01.2016. 
Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 24.11.2021 у цій же справі зазначив, що рішенням Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 20.05.2020 №22361-52 списано безнадійного податкового боргу з ПДВ на суму 360895,10 грн. Оскільки цей податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення №0004630171 від 21.11.2012, його списання, як безнадійного, мало бути здійснено відповідачем ще у 2016 році, тобто до прийняття вимоги №27054-52 від 08.05.2019.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи.
Водночас, розрахунок суми податкової застави з ПДВ включає нараховану протягом 2022–2025 років пеню на податкові зобов`язання, визначені у тому числі згідно розрахунків від 01.04.2013 та податкового повідомлення-рішення № 0004181701 від 23.07.2014. 
Відповідно до пункту 57.4 статті 57 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (його частину), скасованого за результатами адміністративного чи судового оскарження, підлягають скасуванню. Крім того, положення статті 101 ПК України передбачають списання безнадійного податкового боргу, у тому числі пені та штрафних санкцій, пов`язаних із таким боргом.
Таким чином, після припинення у контролюючого органу права на примусове стягнення відповідних сум податкового боргу або визнання такого боргу безнадійним відсутні правові підстави для подальшого обліку та нарахування пені й штрафних санкцій, похідних від таких зобов`язань. 
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення про опис майна у податкову заставу прийняте без належного встановлення фактичного розміру податкового боргу позивача, а тому не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.
З огляду на скасування рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.08.2019 у справі №340/1927/19 податкової вимоги №27054-52 від 08.05.2019, твердження ДПС України у рішенні за результатами розгляду скарги від 09.12.2025 про те, що податкова вимога від 08.05.2019 № 27054-52 є «чинною, оскільки відсутні підстави для відкликання за ст. 60 ПКУ», є безпідставними. Пункт 60.1.4 статті 60 ПК України чітко встановлює, що податкова вимога вважається відкликаною з дня набрання законної сили рішенням суду, яким вона скасовується. Таким чином, вимога №27054-52 є відкликаною (анульованою) в силу закону.
Разом з тим, суд враховує, що у постанові від 27.10.2022 у справі №240/9395/20 Верховний Суд дійшов такого висновку: "Аналіз норм підпунктів 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 59.3 статті 59, пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України дають підстави для висновку, що за своєю юридичною природою та призначенням податкова вимога має на меті інформування платника податків про суму узгодженого грошового зобов`язання, яке не було ним сплачено у встановлений строк, та непогашеної пені, а також про обов`язок їх погасити, факт виникнення податкової застави та можливі негативні наслідки непогашення податкового боргу у встановлений пунктом 95.2 статті 95 ПК України строк у вигляді вжиття контролюючим органом примусових заходів з його погашення, передбачених главою 9 Розділу II Податкового кодексу України.
Відтак, суд погоджується з доводами відповідача про те, що скасування податкової вимоги №27054-52 від 08.05.2019 не припиняє обов`язку платника сплачувати самостійно визначені та задекларовані податкові зобов`язання за період з 2020 по 2025 роки.
За приписами підпункту 89.1.1 пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави щодо самостійно визначених зобов`язань виникає автоматично — з дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати, без необхідності винесення окремих рішень (вимоги).
Також, питання взаємозв`язку між чинністю податкової вимоги та чинністю рішення про опис майна у податкову заставу досліджувалось Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 у справі №240/6321/20, в якій було сформульовано такий правовий висновок: "Виникнення права податкової застави законодавство не пов`язує із чинністю податкової вимоги, а скасування податкової вимоги, зокрема з підстав порушення контролюючим органом певних процедур, само по собі не є свідченням відсутності в особи узгоджених грошових зобов`язань".
Слід зазначити, що виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язано із фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги. Цей документ лише формалізує стан, який вже існує в силу Закону. Проте обов`язковість інформування платника податків про такий стан та наслідки непогашення податкового боргу законодавцем закріплена як передумова для виникнення у контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. Якщо ж таке право виникло і контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції по вжиттю заходів з погашення податкового боргу, то воно в подальшому не може бути нівельовано, а правомірність вжитих заходів може бути перевірена в межах адміністративного або судового оскарження".
Поряд з цим передумовою прийняття рішення про опис майна у податкову заставу є саме наявність податкового боргу. Податкова вимога не є тим рішенням, оскарження якого до суду саме по собі має наслідком визнання попередньо узгоджених грошових зобов`язань неузгодженими. Відсутні такі наслідки і у випадку скасування судом відповідної податкової вимоги.
Отже, сам по собі факт скасування податкової вимоги №27054-52 від 08.05.2019 не свідчить про відсутність у позивача узгоджених податкових зобов`язань та не припиняє обов`язку зі сплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань, а також не виключає можливості застосування до такого платника інституту податкової застави за наявності податкового боргу. Відповідно, доводи позивача про протиправність оскаржуваного рішення виключно з підстав скасування податкової вимоги №27054-52 від 08.05.2019 є необґрунтованими.
Разом з тим, вирішуючи питання про правомірність рішення про опис майна у податкову заставу, суд повинен перевірити не лише сам факт наявності податкового боргу, а й правильність визначення його розміру, який був покладений контролюючим органом в основу прийняття такого рішення.
У даному випадку судом встановлено, що при визначенні суми податкового боргу в розмірі 1202882,73 грн відповідач включив до його складу, зокрема, пеню та штрафні санкції, нараховані на підставі рішень 2014, 2018 та 2019 років, частина яких була списана як безнадійний податковий борг.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність визначення податкового боргу саме у розмірі 1202882,73 грн, який був покладений в основу рішення про опис майна у податкову заставу. Включення до складу такого боргу сум, що не підлягали подальшому обліку та нарахуванню, призвело до штучного збільшення розміру податкового боргу та, як наслідок, до застосування податкової застави виходячи з недостовірно визначеного обсягу податкових зобов`язань платника податків. 
Щодо доводів позивача про порушення процедури здійснення опису майна у податкову заставу, суд зазначає наступне.
Механізм застосування податкової застави податковими органами визначає Порядок застосування податкової застави податковими органами, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 №586 (далі - Порядок №586).
Вказаним Порядком №586 затверджені форми Рішення про опис майна у податкову заставу, Акту опису майна, Журналу реєстрації актів опису майна у податкову заставу, Акту відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, тощо.
Згідно із пунктом 9 розділу І, підпунктів 1-7 розділу II Порядку №586 право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 статті 89 глави 9 розділу II Кодексу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою, ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).
Повноваження щодо опису майна платника податків, що має податковий борг, покладаються на податкового керуючого.
Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому разі опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.
Понятими не можуть бути працівники податкових органів або правоохоронних та інших державних органів виконавчої влади, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України "Про виконавче провадження".
У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису (окрім особливостей, передбачених розділом III цього Порядку), складається акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (додаток 4).
У такому разі податковий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу. У разі прийняття судом рішення щодо зупинення видаткових операцій на рахунках/електронних гаманцях платника податків, заборони відчуження таким платником податків майна та зобов`язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу його копія надсилається (надається) податковим органом банкам, іншим фінансовим установам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, а також платнику податків.
До акта опису насамперед включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
Дослідивши акт опису майна №157 від 25.09.2025, судом встановлено, що податковий орган здійснив опис майна позивача виключно на підставі даних з Державного реєстру транспортних засобів на суму податкового боргу станом на дату складання акту опису майна та в акті не вказана інформація щодо його вартості (графи акту щодо вартості не заповнені взагалі), що є порушенням пункту 6 розділу II Порядку №586.
Водночас законодавцем чітко визначений порядок дій контролюючого органу стосовно оформлення права податкової застави, зокрема, опису майна передує звернення з письмовим запитом до платника податків з вимогою про надання переліку майна, що йому належить та може бути включено у податкову заставу.
Також акт опису пред`являється платнику податків та у разі відмову від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.
В свою чергу, у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, складається акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.
Разом з тим, під час розгляду справи податковим органом не надано доказів пред`явлення акту опису для підписання, не зазначено про відмову під підписання акту, що мало наслідком його складення в присутності понятих, та не надано доказів щодо недопуску керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу.
Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 16.09.2022 у справі №805/3942/17-а.
З огляду на практику Верховного Суду (постанови від 12.11.2019 у справі № 826/22115/15, від 23.10.2023 у справі № 826/5102/17), сам по собі акт опису майна не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке створює нові правовідносини.
Водночас, оскільки судом встановлено, що рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 24.09.2025 № 134 прийняте на підставі недостовірного (завищеного) розміру податкового боргу та реалізоване з істотними процедурними порушеннями, останнє є протиправним та підлягає скасуванню. У свою чергу, скасування спірного рішення не позбавляє податковий орган права після приведення ІКП у відповідність провести процедуру опису майна позивача заново. 
З огляду на встановлення судом протиправність рішення №134 від 24.09.2025, внесений на його підставі запис у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 32170851 від 25.09.2025 щодо автобусів РУТА 20 та БАЗ 22154 також є протиправним та підлягає виключенню із реєстру. 
Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірність спірного рішення про опис майна у податкову заставу від 24.09.2025 №134 у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню. 
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1064,96 грн, сплачений ним при поданні позовної заяви за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій — задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області про опис майна у податкову заставу від 24.09.2025 №134.
Зобов`язати Головне управління ДПС у Кіровоградській області виключити з Державного реєстру прав та їх обтяжень реєстраційний запис №32170851 від 25.09.2025, яким здійснено обтяження майна ОСОБА_1 згідно акта опису майна від 25.09.2025 №157 на суму 1202882,73 грн. 

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 43995486, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_12 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) судовий збір у сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. 

Повне судове рішення складено 03 червня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_12 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ 43995486).

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК