Номер провадження 1/754/2/26
Справа №2603/4723/12
ПОСТАНОВА 
Іменем України

26 травня 2026 року     Деснянський районний суд м. Києва
в складі:
головуючого судді  ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 

розглянувши у відкритому судовому зсіданні в м. Києві в приміщенні суду, в режимі відеоконференції, клопотання потерпілої ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024 у кримінальній справі №01-12124,

в с т а н о в и в :

до Деснянського районного суду м. Києва 14.05.2025 надійшла апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_4 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024 у кримінальній справі №01-12124 разом з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження.
Вказане клопотання потерпіла ОСОБА_4 мотивує тим, що 30.10.2024, вона, була присутня у судовому засіданні Деснянського районного суду м. Києва після якого, їй було вручено короткий текст постанови 30.10.2024, в якій були відсутні вступна та резолютивна частини.
Повний текст постанови від 30.10.2024 нею було отримано наручно в приміщенні суду лише 29.04.2026.
Оскільки у короткому тексті постанови відсутня мотивувальна частина, вона не могла належним чином аргументувати й підготувати апеляційну скаргу. 
Потерпіла ОСОБА_4 викликалась у судове засідання на 22.05.2026 та на 26.05.2026.
22.05.2026 потерпіла ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку із чим, суд, з`ясувавши думку прокурора, відклав розгляд клопотання на 26.05.2026.
В судове засідання, призначене на 26.05.2026, потерпіла ОСОБА_4 , повторно, не з`явилась. Направила на адресу суду заяву - заперечення, де вона просила відкласти судове засідання з розгляду клопотання ОСОБА_4 про продовження (поновлення) строків на апеляційне оскарження постанови від 30.10.2024 та зупинити будь - які процесуальні дії під головуванням судді ОСОБА_1 у цій справі до моменту розгляду заяви про її відвід іншим суддею Деснянського районного суду м. Києва, в порядку встановленому законом.
Згідно з ст. 353 ч. 3 КПК України (в ред. 1960 року), питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду клопотання потерпілої ОСОБА_4 про відновлення строків, у її відсутність, вважає за можливе розглянути вказане клопотання у відсутність потерпілої ОСОБА_4 , яка своєчасно повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду її клопотання.
Суд, вирішуючи питання про розгляд клопотання потерпілої ОСОБА_4 про відновлення строків, також врахував, що судом, який розглядав справу - клопотання підсудного ОСОБА_5 про застосування стосовно нього положень ст. 49 КК України, є суддя ОСОБА_1 , якій під час розгляду клопотання підсудного ОСОБА_5 не було заявлено відводів, а тому саме суддя ОСОБА_1 розглядає клопотання потерпілої ОСОБА_4 про відновлення строків.
Прокурор в судовому засіданні, при вирішенні клопотання потерпілої ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи в частині, що стосується розгляду клопотання підсудного ОСОБА_5 в суді першої інстанції та в апеляційній інстанції, суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України 2012 року, апеляційні та касаційні скарги у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому клопотання потерпілої ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024 у кримінальній справі №01-12124, перевіряється на відповідність вимогам КПК України (в ред. 1960 року), у порядку ст. 353 КПК України (в ред. 1960 року).
У ст. 347 КПК України (в ред. 1960 року) визначені судові рішення, на які може бути подана апеляція, безпосередньо, у частині другій пункті першому даної статті зазначено, що апеляція також може бути подана на ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом, про закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування.
Відповідно до ст. 353 ч. 1 КПК України (в ред. 1960 року), у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.
Згідно з ст. 353 ч. 2 КПК України (в ред. 1960 року), у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.
Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.
Отже, положенням цієї статті вимагають від особи, яка звертається із таким клопотанням, зазначити та довести поважність причин пропуску строку, що не відбувається так би мовити суто автоматично через один лише факт порушення перед судом такого питання.
Так, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Своє клопотання потерпіла ОСОБА_4 мотивувала тим, що 30.10.2024, після судового засідання їй було вручено вступну та резулятивну частину постанови кримінальна справа №01-12124 в частині обвинувачення ОСОБА_5 закрита на підставі ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України.
Повний текст вказаної постанови. вона отримала лише 29.04.2026.
Підставою для відновлення строку на апеляційне оскарження потерпіла ОСОБА_4 вказує наступне, далі пряма мова: «Оскільки у короткому тексті постанови відсутня мотивувальна частина, я була об`єктивно позбавлена можливості дізнатися мотиви, з яких суд дійшов висновку про закриття справи, та не могла належним чином аргументувати й підготувати апеляційну скаргу. Невидача повного тексту судового рішення є обставиною, яка повністю не залежала від моєї волі, та свідчить про наявність поважних причин пропуску строку. Наголошую, ОСОБА_4 не є юридичним фахівцем і приймала участь в апеляції по копії Постанови від 30.10.24р. іншого учасника процесу.
Попередня скарга в апеляційному суді розглядалася без наявного у мене оригіналу, що обмежувало мої процесуальні права. Попередня скарга розглядалася в межах тих аргументів і копій документів, які були доступні на той момент.».
Так, в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного.
Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.04.2014 підсудних ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 оголошено в розшук та відповідно до ст. 249 КПК України (в ред. 1960 року) провадження в справі стосовно них зупинено до їх розшуку (Т.№314 а.с. 23-24).
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.05.2024 кримінальна справа №01-12124 в частині обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, кожного, закрита на підставі ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України.
Також, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024 кримінальна справа №01-12124 в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 28 ч. 4 190 ч. 4, 28 ч. 4 205 ч. 2, 28 ч. 4 209 ч. 3, 255 ч. 1, 28 ч. 4 358 ч. 2, 28 ч. 4 358 ч. 3 КК України, закрита на підставі ст. 49 ч. 1 п.п. 2, 3, 5 КК України.
Положення КПК України (в ред. 1960 року) не передбачено можливості виготовлення вступної та резулятивної частини рішення з подальшим врученням повного тексту, в зв`язку з чим, 30.10.2024 було виготовлено та проголошено повний текст постанови суду від 30.10.2024, з врученням копії вказаної постанови під розписку учасникам, що були присутні в судовому засіданні.
В матеріалах справи, наявна розписка потерпілої ОСОБА_4 від 30.10.2024 про отримання копії «ухвали» (дописано власноруч ОСОБА_4 ).
Після чого, 11.11.2024 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла апеляція потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 на постанову суду від 30.10.2024, яка була направлена до Київського апеляційного суду для розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.03.2026 апеляційна скарга потерпілих залишена без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024, якою задоволено клопотання підсудного ОСОБА_5 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.п. 2, 3, 5 ч.1 ст.49 КК України, залишена без змін.
Незважаючи на вказане вище, потерпіла ОСОБА_4 , 12.03.2026 подала клопотання про отримання повного тексту постанови від 30.10.2024, яке отримане судом 16.03.2026.
На, що їй була надана відповідь, що її твердження про отримання 30.10.2024 вступної та резулятивної частини постанови суду від 30.10.2024 та неотримання повного тексту не відповідає дійсності, оскільки виготовлення вступної та резулятивної частини рішення суду не передбачено нормами КПК Укаїни (в редакції 1960 р.).
Крім того, судом було звернуто увагу потерпілої ОСОБА_4 на невідповідність дат у її заяві, а саме: вказана заява датована 12.03.2026 та цього ж дня подана до канцелярії суду, про що наявна відмітка. Однак, в тексті заяви зазначено, що станом на 16.03.2026 їй не видано повного тексту рішення.
Враховуючи вище викладене, потерпілій ОСОБА_4 повторно було видано копію постанови суду від 30.10.2024.
Крім того, ст. 55 Конституції України, що передбачає права і свободи людини і громадянина захищаються судом та зазначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Скориставшись вказаним правом, потерпіла ОСОБА_4 разом з іншими потерпілими 11.11.2024 подала до Деснянського районного суду м. Києва апеляційну скаргу на постанову суду від 30.10.2024, яка була направлена до Київського апеляційного суду для розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.03.2026 апеляційна скарга потерпілих залишена без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024, якою задоволено клопотання підсудного ОСОБА_5 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі п.п. 2, 3, 5 ч.1 ст.49 КК України, залишена без змін.
Про вказане рішення потерпіла ОСОБА_4 була достеменно обізнана, оскільки 26.03.2026 була присутня в судовому засіданні в Київському апеляційному суді, про що зазначено в ухвалі Київського апеляційного суду.
В подальшому, потерпіла ОСОБА_4 отримала 29.04.2026 копію ухвали Київського апеляційного суду від 26.03.2026 та повторно отримала копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024.
Однак, скориставшись своїм правом, потерпіла ОСОБА_4 оскаржила постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024, в підтвердження чого була винесена ухвала Київського апеляційного суду від 26.03.2026 та не погодившись з вказаним рішенням, вона повторно подала апеляційну скаргу на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024 разом з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження вказаного рішення, аргументуючи його тим, що нею не було отримано «повного» тексту постанови суду від 30.10.2024, що не відповідає дійсності.
При розгляді клопотання потерпілої ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 30.10.2024, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Європейського суду з прав людини з справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом закону, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не допускається порушення принципу правової визначеності, шляхом безпідставного поновлення строку на оскарження рішення суду, яке набуто чинності та яким права й обов`язки сторін визначені. Жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Про це зазначено в справах «Пономарьов проти України», «Христов проти України».
Суд звертає увагу потерпілої ОСОБА_4 на те, що строки для вчинення певних дій, визначені у процесуальному законодавстві, мають дисциплінувати осіб, що звертаються до суду, а тому неуважність особи, або не знання законів не може вважатись поважною причиною для відновлення строку на подання скарги.
Таким чином, обставин, які б можна було визнати такими, які є поважними для пропуску строку на апеляційне оскарження і відповідно, які б були підставою для відновлення цього строку судом не встановлено, а вбачається зловживання потерпілою ОСОБА_4 процесуальними правами.
Враховуючи наведене, а також той факт, що з дня оголошення постанови до дня подачі апеляції та клопотання про відновлення строків на апеляційне оскарження пройшов значний період часу, більше того потерпіла ОСОБА_4 вже скористалась своїм правом на оскарження судового рішення, про що наявна копія ухвали Київського апеляційного суду від 26.03.2026, суду не надано жодних доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, суд вважає строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин, а тому в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 30.10.2024 необхідно відмовити, а апеляційну скаргу визнати такою, що не підлягає розгляду та повернути.
Керуючись ст.ст. 349, 352, 353 КПК України (в ред. 1960 року), суд -

п о с т а н о в и в :

у відновленні пропущеного строку потерпілій ОСОБА_4 на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2024 року - відмовити.
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 визнати такою, що не підлягає розгляду та повернути.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя :     ОСОБА_1