ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

13 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/3630/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Добродняк І.Ю., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року (суддя Г.М. МОМОНТ) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 основних видів грошового забезпечення без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на календарний рік в період з 20.06.2020 по 14.01.2021; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 з 20.06.2020 по 14.01.2021 перерахунок та виплату грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на календарний рік для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням із врахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для оздоровлення за 2020, 2021 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату матеріальної допомоги для оздоровлення за 2020, 2021 роки відповідно в розмірі місячного грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року із врахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки відповідно в розмірі місячного грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року із врахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 № 45 (зі змінами) за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату підйомної допомоги відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05.02.2018 № 45 (зі змінами) за 2020 рік із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року із урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 21 липня 2020 року по 22 січня 2021 року грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги без застосування належної розрахункової величини для визначення посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату, з урахуванням раніше виплачених сум, ОСОБА_1 грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення та підйомної допомоги за період з 21 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року, виходячи із розміру посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» на 01 січня 2020 року – 2102 гривні, за період з 01 січня 2021 року по 22 січня 2021 року, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року – 2270 гривень. У задоволенні інших позовних вимог відмовити. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 у спірному періоді проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач вважає, що під час перебування на службі відповідач протиправно не здійснив виплату належного грошового забезпечення, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного року, взятого як розрахункову величину, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом. 
Відповідач, у свою чергу, зазначає, що грошове забезпечення ОСОБА_1 та всі передбачені законодавством виплати нараховувалися та виплачені в належному розмірі виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими та зазначає, що з даного питання сформована стала судова практика, яка є зрозумілою та передбачуваною для відповідача.
Суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пункт 4 названої урядової постанови в первинно прийнятій редакції встановлював, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 у первинній редакції внесені зміни, зокрема, до пункту 4 постанови КМУ № 704, який викладено в новій редакції та встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Разом з цим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.
Отже, з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно з якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.
Таким чином, у позивача через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникло право на отримання грошового забезпечення з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік). 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2026 року в адміністративній справі № 340/3630/25 залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з 13 травня 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України. 
Повна постанова складена 13 травня 2026 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя І.Ю. Добродняк