Миколаївський районний суд Миколаївської області

Справа № 945/1147/26
Провадження №1-кп/945/563/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2026 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , в спрощеному провадженні розглянув обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні №12026153260000013 від 24.03.2026 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бурове, Кіровської області, російської федерації, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: за вироком від 17.12.2024 року Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин, 
у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив нове, умисне кримінальне правопорушення. Так, вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_2 визнано винним і призначено останньому покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. 
Після набрання вироком законної сили і надходження його до Центрального районного відділу філії «Державної установи "Центр пробації» в Миколаївській області та після проведення оперативно-розшукових заходів, направлених на встановлення фактичного місця проживання засудженого, було встановлено, що останній мешкає на території Миколаївського району, Миколаївської області, а саме: АДРЕСА_1 , у зв`язку із чим, у подальшому ОСОБА_2 поставлено на облік у Миколаївському районному відділі філії «Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області. 
На виконання ст. 36 Кримінально- виконавчого кодексу України та п. 7 Глави 2 Розділу ІV «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, 27.02.2026 ОСОБА_2 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, роз`яснено обов`язки відповідно ч. 1 ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, попереджено про наслідки ухилення від відбування вказаного виду покарання, передбаченого ч. 1 ст. 40 Кримінально - виконавчого кодексу України, повідомлено про можливе притягнення до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що ОСОБА_2 надав відповідну підписку.
Окрім того, 27.02.2026 в Миколаївському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_2 отримав направлення до Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області для відбування покарання, призначеного вироком суду під особистий підпис, де останній повинен був приступити до відбуття призначеного судом покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.
У зазначений в направленні день, а саме 02.03.2026 р., ОСОБА_2 до місця відбуття покарання не з`явився. 01.03.2026 Нечаянською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області видано розпорядження № 28-р, згідно якого ОСОБА_2 залучено для відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт та під особистий підпис ознайомлено з дотриманням правил техніки безпеки та зі змістом вказаного розпорядження. Того ж дня, складено графік виходу на роботу з 12.03.2026 року по 31.03.2026 року, з 13:00 год. до 17:00 год., (крім святкових та вихідних днів), з яким ОСОБА_2 ознайомлено під особистий підпис.
Згідно табелю виходу на роботу, ОСОБА_2 , у березні 2026 р., з призначених йому 56 годин відпрацював лише 8 годин. 
У порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_2 , з 12.03.2026 по 31.03.2026 без поважних причин 12 разів не з`явився на відпрацювання громадських робіт, та станом на 29.04.2026 згідно відповіді Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, останній більше жодного разу для відбування покарання не з`явився.
Таким чином ОСОБА_2 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання, та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від громадських робіт, в порушення вимог ст. ст. 36, 37, 39, 40 КВК України, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, без поважних на те причин для виконання громадських робіт, відпрацював лише 8 годин з 200 годин, присуджених йому судом, чим умисно ухилився від відбування кримінального покарання у виді громадських робіт, не відпрацювавши 192 години. 
Ці обставини встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження.
Таким чином, ОСОБА_2 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт. 
Прокурор на підставі ч.1 ст. 302 КПК України скерував до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суду були надані заява від обвинуваченого ОСОБА_2 , підписана у присутності захисника ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
У силу ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
Частиною 1 ст. 382 КПК України унормовано, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали й ухвалює вирок.
З огляду на викладене, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Згідно із ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_2 суд ураховує характер та суспільну небезпечність, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Так, суд бере до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, ОСОБА_2 за місцем реєстрації характеризується негативно, не одружений, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, органом досудового розслідування не встановлено.
Згідно із ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частиною 2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Ураховуючи викладене, суд виходячи із доктрини судової дискреції, цілей та принципів права, загальних засад судочинства, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді пробаційного нагляду на строк два роки, до якого на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України приєднати невідбуту частину покарання у виді 192 годин громадських робіт за вироком від 17.12.2024 Центрального районного суду м. Миколаєва.
Положення ст. 72 КК України прямо не передбачають можливості переведення покарання у виді громадських робіт в покарання у виді пробаційного нагляду, а також не передбачають можливості їх самостійного виконання.
Тому є необхідним використання суміжних еквівалентів, передбачених положеннями ст. 72 КК України, через взаємне співвідношення основних покарань у виді громадських робіт та пробаційного нагляду до іншого виду основного покарання.
Так, відповідно до п/п «а-1», «г» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають:
а-1) два дні пробаційного нагляду;
г) вісім годин громадських робіт.
Тобто, 8 годин громадських робіт = 1 день позбавлення волі = 2 дні пробаційного нагляду; а за 1 день пробаційного нагляду переводиться лише 4 дні громадських робіт.
Водночас, відповідно до п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.
Тобто, 8 годин громадських робіт = 1 день обмеження волі = 1 день пробаційного нагляду; а за 1 день пробаційного нагляду переводиться 8 годин громадських робіт (вдвічі більше ніж за співвідношенням відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України), що є більш сприятливим для інтересів обвинуваченого, а тому має бути застосоване таке співвідношення.
При цьому суд враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, викладені в його постанові від 12.05.2025 у справі № 638/7426/24.
Отже, слід приєднати 24 дні (192/8=24) пробаційного нагляду до призначеного покарання за ч. 2 ст. 389 КК України.
Таке призначене покарання на переконання суду є співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.12.2024, що становить 192 години громадських робіт, перевівши на підставі ч.1 ст.72 КК України у 24 дні пробаційного нагляду, та остаточно до відбуття призначити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 2 (двох) років 24 (двадцять чотири) дні пробаційного нагляду.
На підставі ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 1 ст.49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації. 
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Миколаївської області. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_4 

19.05.2026