Справа № 388/2898/25
2/214/2424/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
27 квітня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого – судді Попова В.В.,
при секретарі – Собченко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором №27.11.2023-100002868 від 27.11.2023 року у розмірі 19 131 грн. 23 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27 листопада 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір (оферти) №27.11.2023-100002868, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10 000 грн. 00 коп., строком на 140 днів, тобто до 14 квітня 2024 року, процентна ставка фіксована незмінна, що становить 1% за кожен день користування кредитом, комісія з надання кредиту – 15% від суми кредиту та дорівнює 1 500 грн. 00 коп. 
ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за укладеним Кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 19 131 грн. 23 коп., що складається з: 9 332 грн. 02 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 9 799 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою суду від 19.01.2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк з дня отримання даної ухвали суду для подання відзиву на позовну заяву. 
Відповідач належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, скористалась своїм правом та надала до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначила, що визнає факт отримання нею кредитних коштів та зобов`язання в частині тіла кредиту у розмірі 9 000 грн. 00 коп., однак не погоджується із вимогами про стягнення відсотків у розмірі 10 000 грн. 00 коп., оскільки такі є явно непропорційними, надмірними та порушують принципи справедливості, розумності і добросовісності. Після виникнення фінансових труднощів, між нею та первісним кредитором була досягнута домовленість про реструктуризацію заборгованості, яку вона виконувала. Невиконання реструктуризації зумовлено складними життєвими обставинами. Після цього її особистий кабінет було заблоковано, що позбавило її можливості здійснювати платежі та отримувати інформацію щодо стану заборгованості, а справа була передана колекторському агентству. Відповідач звертає увагу, що кредит було отримано у ТОВ «ШвидкоГроші», тоді як позов подано ТОВ «Споживчий центр». Разом із тим, відповідач зазначила, що позивачем не доведено належним чином перехід права вимоги та правомірність нарахування відсотків у заявленому розмірі, а наданий розрахунок заборгованості складений в односторонньому порядку та не враховує факт реструктуризації.
Від представника ТОВ «Споживчий центр» до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої проценти за користування кредитом нараховувались в межах строку укладеного Кредитного договору, а також зазначено, що відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості. 
Інші заяви по суті пред`явлених позовних вимог до суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, 27 листопада 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису було укладено Кредитний договір №27.11.2023-100002868 шляхом підписання заявки Кредитного договору, за умовами якого кредитор надав боржнику кредит у сумі 10 000 грн. 00 коп., строком на 140 днів, тобто до 14 квітня 2024 року, процентна ставка фіксована незмінна, що становить 1% за кожен день користування кредитом, комісія з надання кредиту – 15% від суми кредиту та дорівнює 1 500 грн. 00 коп. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 21 539 грн. 77 коп. Реквізити для надання кредитних коштів - №4149-49ХХ-ХХХХ-2572. 
Згідно п. 3.1. Договору за цим Договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти та комісію.
Пунктом 3.2. Договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Кредитний договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора – Е587. 
Крім того, відповідач попередньо, з використанням електронно-цифрового підпису, прийняла пропозицію про укладення кредитного договору (оферта), ознайомилась з паспортом споживчого кредиту, заповнила анкету позичальника та підтвердила укладення кредитного договору.
Кредитодавець виконав свої зобов`язання, надавши відповідачеві кредитні кошти у сумі обумовленій Договором, що підтверджується квитанцією №2396726102 від 27.11.2023 року.
Згідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №27.11.2023-100002868 від 27.11.2023 року, заборгованість відповідача становить 19 131 грн. 23 коп., що складається з: 9 332 грн. 02 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 9 799 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам. Проценти по кредиту нараховані за період з 27 листопада 2023 року по 14 квітня 2024 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Положеннями ст. 6 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції – суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Так, судом установлено та не заперечується сторонами, що 27 листопада 2023 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено Кредитний договір №27.11.2023-100002868 від 27.11.2023 року.
Підписавши вказаний вище договір одноразовим ідентифікатором, відповідач погодилась з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту. 
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Суд приймає до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги частково, а саме заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором №27.11.2023-100002868 від 27.11.2023 року.
При цьому, суд критично оцінює заперечення відповідача, що відсотки за користування кредитом нараховані непропорційно, надмірно та порушують принципи справедливості, розумності і добросовісності, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» встановлений обов`язок кредитора щодо неухильного дотримання вимог Закону України «Про захист прав споживачів».
Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів).
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Так, зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку, з матеріалів справи убачається, що відповідач ознайомилась та погодилась з умовами Кредитного договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», а визначений кредитором у вказаному вище Кредитному договорі розмір процентів (1,00% за кожен день користування, що застосовується протягом всього строку, на який надається кредит) не є непропорційно високим та таким, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника (споживача). Окрім того, вказана процентна ставка не є завищеною з огляду на встановлений стандарт Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Щодо посилання відповідача, що розрахунок позивача є недоведеним, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, відповідачем не надано суду належним чином обґрунтованого та підтвердженого власного розрахунку заборгованості, тому такі заперечення є безпідставними.
Отже, наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості підтверджується сума заборгованості відповідача по укладеному Кредитному договору з ТОВ «Споживчий центр», а відтак, враховуючи все вищевикладене, суд уважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 205, 207, 512, 516, 526, 610, 612, 626 -628, 638, 639, 1046, 1047 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 137, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 133-А) заборгованість за Кредитним договором №27.11.2023-100002868 від 27.11.2023 року у розмірі 19 131 грн. 23 коп., що складається з: 9 332 грн. 02 коп. - заборгованість по тілу кредиту, 9 799 грн. 21 коп. - заборгованість по процентам.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 133-А) судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя В.В. Попов.