Єдиний унікальний номер 341/1728/23 
Номер провадження 1-кп/341/40/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року        місто Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження від 11.05.2023 № 12023096140000047, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у селі Крилос, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не судимий, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України. 
установив

Історія судового провадження та рух справи

Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18.01.2024 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України. На підставі приписів статей 69, 70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 25.06.2024 скасовано вирок Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18.01.2024, призначено новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 вчинив незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин та вчинив незаконне придбання і зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах, за наступних установлених судом обставин.
На початку червня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням та судом не встановлено) ОСОБА_4 за місцем проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, посіяв у 20 ємностях насіння коноплі.
Надалі, після того як рослини коноплі зійшли, ОСОБА_4 , знаючи про заборону вирощування коноплі, реалізовуючи злочинний умисел на вирощування вказаних рослин, розуміючи, що за незаконні дії у сфері обігу наркотичних засобів передбачена кримінальна відповідальність, доглядав за посівом та сходами 20 рослин і, таким чином, умисно, з метою власного вживання доводив їх до стадії дозрівання.
12.06.2023 о 11:55 год під час проведення обшуку житла та інших володінь ОСОБА_4 у с. Крилос по вул. Галицькій, 24, працівники відділення поліції № 3 (м. Галич) виявили та вилучили з указаного господарства незаконно вирощені ОСОБА_4 20 рослин коноплі, які є нарковмісними рослинами коноплі (Canabis).
Крім цього, 11.06.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в особистих справах у м. Івано-Франківську, неподалік від торгового центру «Овен» по вул. Галицькій, знайшов полімерну баночку з вмістом у ній 20-ти фольгових згортків, в яких містилась психотропна речовина, обіг якої обмежено, амфетамін. 
При цьому, достовірно знаючи, як виглядає вказана психотропна речовина і розуміючи, що знайдений ним порошок є саме таким засобом, ОСОБА_4 вирішив придбати віднайдену ним баночку з фольговими згортками з амфетаміном шляхом їх привласнення для подальшого особистого вживання без мети подальшого збуту.
З цією метою, ОСОБА_4 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що за незаконне придбання та зберігання психотропних речовин передбачена кримінальна відповідальність, діючи умисно, бажаючи незаконно володіти і користуватись знайденим амфетаміном, незаконно привласнив баночку з вмістом у ній 20-х фольгових згортків, та поклав її до кишені свого одягу, тобто придбав вказану психотропну речовину, яку незаконно зберігав без мети збуту до 12.06.2023.
12.06.2023 близько 09:30 год на автомийку самообслуговування «MY WASH» за адресою: м. Галич, вул. Об`їзна, 17, де ОСОБА_4 працював оператором, прибули працівники поліції відділення поліції № 3 (м. Галич) з метою доставлення останнього до місця його постійного проживання для проведення санкціонованого обшуку. 
При цьому працівники поліції запропонували обвинуваченому видати наявні у нього заборонені в обігу речі та предмети, на що ОСОБА_4 погодився та повідомив, що зберігає при собі психотропну речовину у полімерній банці, зокрема 20 згортків психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін.
Після приїзду слідчо-оперативної групи працівники поліції вилучили у ОСОБА_4 полімерну баночку з вмістом в ній 20 згортків психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною кількістю 1,5192 грама, що згідно з Таблицею невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, є великим розміром, які ОСОБА_4 незаконно зберігав при собі без мети збуту. 
З огляду на викладене, суд визнає ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, оскільки він вчинив незаконний посів та вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин та вчинив незаконне придбання і зберігання психотропної речовини без мети збуту у великих розмірах.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

Установлені судом обставини підтверджуються наступними дослідженими належними і допустимими доказами.
Показаннями допитаного у судовому засіданні обвинуваченого, який вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України визнав частково. Зокрема, визнав себе винним в частині придбання і зберігання психотропної речовини без мети збуту, а також у посіві та вирощуванні конопель у кількості близько десяти штук.
При цьому під час показань ОСОБА_4 повідомив суду, що 11.06.2023 вдень гуляв по місту Івано-Франківську і знайшов баночку на вулиці, яку взяв, бо було цікаво, що в ній. Бачив, що у баночці фольгові згортки. Баночку відкрив наступного дня на роботі, де у згортках виявив білий порошок. Що за порошок не знав, але хотів викинути, проте приїхала поліція. Коли працівники поліції запитали, чи має він наркотики, то відповів, що має і добровільно видав наявні у нього фольгові згортки, при цьому припустивши наявність у них саме наркотиків. До цього з амфетаміном не стикався, проте кілька разів курив коноплю, зокрема, востаннє, приблизно за місяць до події. Амфетамін видав працівникам поліції добровільно за участю понятих. Після цього працівники поліції його забрали і поїхали на обшук за місцем його проживання у Крилосі.
Під час обшуку знайшли маленькі рослини коноплі на будові і на подвір`ї, які обвинувачений посіяв приблизно за 1-2 тижні до обшуку і вирощував для себе в кількості близько 10 штук, проте не пам`ятає точну кількість. Рослини працівники поліції забрали в коробку, яку не опечатували.
Відповідаючи на запитання прокурора обвинувачений зазначив, що ніколи не збував наркотичні засоби, зокрема свідкові ОСОБА_6 . Пояснити наявність в організмі наркотичних засобів, зокрема марихуани і амфетаміну, обвинувачений не зміг. При цьому наполіг, що востаннє курив марихуану близько місяця до 12.06.2023. Вказує на те, що телефон у нього вилучили працівники поліції після проведення обшуку і запис про такий до протоколу не вносили. Слідча просто забрала у нього телефон з рук і кинула собі в сумку. Повідомив, що свідка ОСОБА_7 не знає і ОСОБА_6 не пам`ятає.
Показання обвинуваченого суд оцінює критично, сприймає їх як спосіб захисту, зокрема в частині необізнаності щодо предмета придбання у фольгових згортках, способу придбання психотропної речовини, невживання наркотичних засобів, вирощування близько 10 рослин коноплі, оскільки такі є суперечливими, непослідовними, а частина з них спростовуються рядом належних і допустимих доказів у справі.
Також, вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, підтверджується наступними доказами у справі. 
Показаннями допитаного свідка ОСОБА_8 , старости Крилосівського старостинського округу, який у судовому засіданні підтвердив, що влітку 2023 року приїхали працівники поліції та питали, де живе ОСОБА_4 для того, щоб провести обшук. Його на обшук не запрошували. Сказали, що в обвинуваченого знайшли наркотичні засоби. Не знає джерела доходів ОСОБА_4 . Письмових скарг на обвинуваченого не надходило. При цьому від односельчан надходили усні звернення і скарги, що за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , часто приїжджають машини. Люди просили щось робити, на що свідок рекомендував звертатись до поліції. Щодо посіву коноплі, то свідок сам нічого не бачив, але люди казали, що обвинувачений садить певні вазони, вирощує «траву». Повідомив, що обвинувачений за час кримінального провадження почав ходити до церкви, на нього перестали надходити скарги від односельчан. 
Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який зазначив, що обвинувачений у 2023 році працював на мийці, допомагав мити автомобіль. За межами мийки не підтримували стосунки. Не спілкувались з обвинуваченим мобільним телефоном. Зазначив, що не купував у обвинуваченого наркотичні речовини. Знав про можливість купити на мийці наркотичні засоби, проте не знав у кого. Вживав марихуану три роки тому. З обвинуваченим про наркотичні засоби не говорили. Зазначив, що працівник поліції ОСОБА_9 його не допитував, а лише пояснював, що треба більше свідків, ввів в оману та змусив підписати уже готовий протокол допиту, якого свідок не читав. 
Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 , ст. оперуповноваженого сектору кримінальної поліції, який проводив обшук після вилучення в обвинуваченого згортків з амфетаміном на мийці, де обвинувачений працював. Обвинувачений сам зізнався, що має заборонені наркотичні засоби та видав їх. Не казав, що розповсюджує. Казав, що має для себе. Коли приїхали на обшук до обвинуваченого, то конопля росла у вазонах. Не пам`ятає, чи ще щось вилучали, крім коноплі. Не пам`ятає, чи опечатували коробки з вилученими під час обшуку рослинами. Не пам`ятає, де вилучали телефон обвинуваченого, чи під час обшуку, а чи у відділенні поліції під час допиту. Щодо свідка ОСОБА_7 працівник поліції повідомив, що затримував такого приблизно за місяць до подій за наркотики. Склали адміністративний протокол. Свідок прийшов до ОСОБА_7 за місцем роботи у магазин. Пам`ятає, що були роздруківки, згідно з даними яких обвинувачений і ОСОБА_7 спілкувалися. Свідок ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 про наявність інформації, яка свідчила про придбання ОСОБА_7 наркотичних засобів у обвинуваченого. Тоді, ОСОБА_7 зізнався, що один раз купував в обвинуваченого амфетамін 1 згорток за 250,0 грн на мийці. Цю інформацію викладено у протоколі допиту, який свідок ОСОБА_7 читав та підписував. У відповідному протоколі допиту адреса інша за проханням ОСОБА_7 , оскільки він хвилювався, щоб до нього не прийшли. 
Повідомив, що обвинувачений добровільно видав фольгові згортки після повідомлення останньому працівниками поліції про наявність інформації щодо наявності в нього наркотичних засобів. 
Під час одночасного допиту свідка ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_7 , останній зазначив, що поклав підписи на чистому бланку. Казав працівнику поліції, що на мийці можна купити, але не казав, що у обвинуваченого ОСОБА_4 . Сам у нього не купував. Свідок ОСОБА_9 наполягав на своїх показаннях та повідомив, що ОСОБА_7 обманює. 
Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що мив машину на мийці у 2023 році. У черговий раз до нього підійшов обвинувачений попросив зремонтувати комп`ютер. ОСОБА_6 погодився, привіз відремонтований комп`ютер та сказав, що ремонт коштує 500,0 грн. ОСОБА_4 запропонував дати замість грошей амфетамін. Свідок погодився та взяв білий порошок у фользі, два згортки. Сам вживав, тому й погодився. Після того ще брав у обвинуваченого амфетамін до десяти разів. Купував раз на тиждень. Купував для себе лише амфетамін у згортках. Не чув від третіх осіб, що ОСОБА_4 продає наркотичні засоби. Знає, що обвинуваченого затримали, тому більше до нього не дзвонить. 
Показаннями допитаної свідка ОСОБА_10 , начальника сектору дізнання ВП № 3 (м. Галич), яка зазначила, що проводила обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за участю понятих та оперативних працівників. Обшук фіксувався на відеокамеру. Сам обвинувачений не видав наркотичні засоби. У господарському приміщенні знайшли насіння, фольговий згорток з білою речовиною, насадження у пластикових ємкостях з рослинами, схожими на коноплю. Відповідні рослини помістили у коробки та передали для експертизи. Коробки опечатали. Також, вилучили мобільний телефон Нuawei та помістили у спецпакет. На відповідний телефон накладено арешт. 
На запитання захисника свідок ОСОБА_10 пояснила, що мобільний телефон вилучали вкінці, після збору рослин. Запитали, чи є телефон, обвинувачений такий надав. Вилучення телефона фіксувалось на відео. Рослини опечатали, скотчем обмотали коробки та прошили нитками. 
На запитання прокурора свідок ОСОБА_10 відповіла, що відеофіксацію здійснював працівник поліції ОСОБА_11 . Коли саме фіксували вилучення телефона не пам`ятає. Склали протокол та відновили зйомку. Протокол підписали. Телефон опечатали до відновлення відеозйомки. На відео повинно бути зафіксовано запакування телефону. Телефон та рослини пакувались приблизно в один час. З карти пам`яті усі відео переписує експерт на DVD-R диски, оскільки карта пам`яті лише одна у підрозділі. Відео зупинялось лише один раз для складання протоколу. Не знає чому на диску чотири файли, бо не вона переписувала. Не знає, чому на відео немає факту вилучення і опечатування телефона. Зазначила, що, можливо, з технічних причин під час переписування або оперативний працівник не ввімкнув зйомку під час вилучення телефона. 
На запитання суду свідок ОСОБА_10 відповіла, що телефон вилучали, оскільки він міг містити дані про кримінальне правопорушення. Не пам`ятає, чи оглядали вміст телефону до вилучення. Чому на відеозаписах обшуку немає даних про вилучення телефона свідок пояснити не змогла.
Витягом з ЄДРДР про реєстрацію кримінального провадження 11.05.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі рапорта працівник поліції ОСОБА_9 , згідно з яким житель територіальної громади ОСОБА_12 за місцем свого проживання незаконно зберігає наркотичний засіб «Марихуану» (а. с. 40, т. 1).
Витягом з ЄДРДР про реєстрацію кримінального провадження 12.06.2023 за ч. 2 ст. 307 КК України за фактом вилучення у ОСОБА_4 20 згортків із речовиною, схожою на амфетамін (а. с. 42).
Протоколом обшуку від 12.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким у господарському недобудованому приміщенні виявлено, зокрема: у прозорих полімерних пакетах речовину, ззовні схожу на насіння рослин коноплі; фольгові згортки із речовиною білого кольору, ззовні схожою на психотропний засіб амфетамін; ємкості із насадженням у них рослин, ззовні схожими на молоді рослини коноплі у загальній кількості 20 шт. (т. 1, а. с. 163-166). Протокол підписаний понятими ОСОБА_13 та ОСОБА_13 , а також обвинуваченим без зауважень. У протоколі зазначено, що виявлені речі вилучено, опечатано та направлено на експертизу. 
Відеозаписом обшуку від 12.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1, Івано-Франківська область (т. 1, а. с. 167). На відео зафіксовано як обвинувачений спершу стверджує, що виявлені рослини є насадженням помідор. Надалі обвинувачений зізнається, що виявлені рослини є коноплею, яку він висадив і доглядав. Своєю чергою насіння коноплі придбав на базарі.
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 12.06.2023, згідно з яким ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України (а. с. 68-69).
Висновком експерта від 19.07.2023 № СЕ-19/109-23/688-НЗПРАП, згідно з яким надані на дослідження рослини є нарковмісними рослинами. Надані на дослідження рослини є рослинами роду коноплі (Саnnabis) (т. 1, а. с. 177-179).
Висновком експерта від 25.07.2023 № СЕ-19/109-23/6882-НЗПРАП, відповідно до якого надана на дослідження речовина у фольговому згортку містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Кількість амфетаміну становить 0,0303 грама (т. 1, а. с. 180-182).
Висновком експерта від 25.07.2023 № СЕ-19/109-23/6879-НЗПРАП, згідно з яким в наданих на дослідження фольгових згортках виявлено залишки речовин масами 0,0016 грама та менше 0,0001 грама, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Встановити кількість амфетаміну неможливо у зв`язку з недостатньою кількістю речовин у згортках (т. 1, а. с. 183-185).
Висновком експерта від 26.07.2023 № СЕ-19/109-23/6881-НЗПРАП, відповідно до якого надана на дослідження рослинна речовина (зерна) у полімерному пакетику, є стиглими плодами з насінням рослин роду коноплі (Саnnabis) і не є наркотичним засобом (т. 1, а. с. 186-188).
Постановою від 27.07.2023 про закриття кримінального провадження за фактом вилучення 12.06.2023 під час обшуку у ОСОБА_4 амфетаміну у кількості 0,032 грама.
Рапортом працівника поліції ОСОБА_14 від 12.06.2023, згідно з яким ОСОБА_4 під час спілкування повідомив про наявність у нього психотропної речовини «амфетаміну». У ході огляду місця події у ОСОБА_4 виявлено та вилучено 20 фольгових згортків із вмістом порошкоподібної речовини. (а. с. 190, т. 1).
Заявою ОСОБА_15 від 12.06.2023 про надання добровільної згоди працівникам поліції на огляд території авто мийки «My Wash».
Заявою ОСОБА_4 від 12.06.2023 про добровільну видачу працівникам поліції двадцяти фольгових згортків із психотропною речовиною амфетаміном. Заява написана власноруч (а. с. 193, т. 1). Зміст указаної заяви, дійсність якої підтвердив у судовому засіданні обвинувачений, свідчить про обізнаність ОСОБА_4 щодо вмісту фольгових згортків та спростовує його показання про відсутність досвіду щодо вказаного наркотичного засобу.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, зокрема, шляхом отримання від фізичних осіб речей.
Таким чином, суд визнає допустимими і належними доказами у справі - 20 фольгових згортків із вмістом психотропної речовини «амфетаміну», які ОСОБА_4 добровільно надав стороні обвинувачення, що підтвердив під час судового розгляду.
Висновком експерта від 13.06.2023 № СЕ-19/109-23/6748-НЗПРАП, відповідно до якого надані на дослідження речовини в 20 згортках містять психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін у загальній кількості 1,5192 грама (т. 1, а. с. 203-207).
Речовими доказами - двадцятьма фольговими згортками із вмістом сипучої світлої речовини (амфетаміном). Обвинувачений підтвердив, що згортки схожі на ті, які він добровільно видав працівникам поліції 12.06.2023.
Довідкою КНП «Галицька лікарня» від 12.06.2023 № 12 про те, що у громадянина ОСОБА_4 виявлено наркотичне сп`яніння (амфетамін, марихуана/гашиш), тест для виявлення 5 наркотиків позитивний (а. с. 67, т. 1). Наявні у вказаній довідці дані щодо результату медичного обстеження ОСОБА_4 12.06.2023 свідчать про те, що обвинувачений до вилучення у нього наркотичних засобів вживав психотропну речовину «амфетамін», був обізнаний у тому, як вона виглядає. Таким чином, суд висновує, що обвинувачений свідомо та умисно придбав і зберігав психотропну речовину до її вилучення.
Постановою про визнання речей і документів речовими доказами від 12.06.2023, відповідно до якої 20 рослин, насаджених у різних за розміром пластикових ємкостях, схожих на «Коноплю», три фольгові згортки із вмістом у них порошкоподібної речовини, ззовні схожої на психотропний засіб «амфетамін», зернятка, ззовні схожі на насіння рослин «Коноплі», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні від 11.05.2023 за № 12023096140000047 (т. 1, а. с. 45).
Постановою про визнання речей і документів речовими доказами від 12.06.2023, згідно з якою полімерна пляшка із написом ТМ «Chewing Gum» та 20 фольгових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка візуально схожа на психотропну речовину амфетамін, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 12023091140000125 (т. 1, а. с. 46).
За встановлених обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим за частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 310 КК України.
Суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора про виклик і допит як свідка ОСОБА_16 , оскільки вказана особа в реєстрі матеріалів кримінального провадження не зазначена, на стадії досудового розслідування він не допитувався і його показання не були серед доказів, які сторона обвинувачення вважала достатніми для складання обвинувального акта. Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора на відповідній стадії судового провадження, суд керувався принципом змагальності та приписами статті 290 КПК України. При цьому суд урахував, що стороні обвинувачення не могло бути невідомо про вказану особу на стадії досудового розслідування. 
Таким чином, виходячи зі змісту частини першої статті 337 КПК України щодо меж судового розгляду та частини першої статті 290 КПК України, суд дійшов висновку, що допит під час судового розгляду як свідка ОСОБА_16 становитиме вихід за межі пред`явленого обвинувачення та порушення приписів статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Таке право включає право бути поінформованим про причину та характер обвинувачення «якомога швидше» та «детально», щоб мати змогу підготувати захист; це включає повідомлення про суть обвинувачення, його правову кваліфікацію та докази, щоб обвинувачений міг ефективно скористатися своїм правом на захист від самого початку кримінального провадження, включаючи досудову стадію.
Від допиту свідка (понятого) ОСОБА_17 , прокурор відмовився, через неможливість забезпечити його явку, оскільки такий перебуває у складі ЗС України. Відмову прокурора від допиту свідка суд прийняв, хоч і вживав до цього передбачених КПК України заходів щодо явки свідка в судове засідання.
Допит свідка (понятого) ОСОБА_18 суд не здійснював, оскільки такий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з рапортом працівника поліції (а. с. 43, т. 2).
При цьому суд визнає недопустимими надані стороною обвинувачення наступні докази.
Дані протоколу огляду від 12.06.2023 автомийки «My Wash» за адресою: вул. Я. Осмомисла, 124, м. Галич, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область (т. 1, а. с. 194-195).
Дані фототаблиці до протоколу огляду місця події від 12.06.2023, на якій зображено: як ОСОБА_4 видав працівникам поліції 20 згортків із матеріалу за типом фольга із вмістом речовини (сипучої) білого кольору, ззовні схожої на психотропний засіб амфетамін (т. 1, а. с. 196-198).
Дані протоколу обшуку будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 (місце проживання обвинуваченого) від 12.06.2023 в частині вилучення мобільного телефона марки «HUAWEI», модель АТU-L37, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карти оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар».
Дані протоколу огляду предметів від 27.06.2023 (т. 1, а. с. 168-176), згідно з яким оглянуто вилучений під час обшуку мобільний телефон ОСОБА_4 марки «HUAWEI».
Дані речового доказу - вилученого під час обшуку мобільного телефона ОСОБА_4 марки «HUAWEI» та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар».
Визнаючи ці докази недопустимими у межах кримінального провадження, суд виходить з такого.
Згідно з повідомленням слідчого (а.с. 199, т. 1) відеозапис огляду місця події вилучення наркотиків у ОСОБА_4 12.06.2023 при записуванні на відеокамеру не зберігся на цифровому носії.
Відеозапис обшуку від 12.06.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , не містить даних виявлення, вилучення та опечатування у ОСОБА_4 мобільного телефона марки «HUAWEI».
Аналіз і оцінка змісту протоколу обшуку від 12.06.2023 і відеозапису, який є його невід`ємною частиною, показання дізнавачки й обвинуваченого, дають суду підстави для висновку про те, що мобільний телефон, фактично, працівники поліції виявили у перерві між здійсненням відеозапису процедури обшуку, яку здійснювали для складання безпосередньо протоколу. Надалі, після перерви і продовження здійснення відеозапису, працівники поліції під час зачитування протоколу обшуку констатували факт виявлення і вилучення мобільного телефона.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 КПК України дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.
У ч. 10 ст. 236 КПК України визначено, що обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.
Згідно з ч. 6 ст. 107 КПК України незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів.
З огляду на викладене, суд не вважає за можливе використати як докази вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, дані протоколу обшуку від 12.06.2023, відеозапису до нього і показання дізнавачки в частині, яка стосується виявлення і вилучення у місці обшуку мобільного телефона.
Отже, отримані не у порядку, встановленому КПК України, дані з мобільного телефона марки «HUAWEI», сам мобільний пристрій і сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», суд визнає недопустимими доказами у справі.
У частині другій статті 237 КПК України передбачено, що огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
З указаних вище мотивів через відсутність відеозапису проведення огляду місця події суд визнає недопустимими доказами дані протоколу огляду від 12.06.2023 автомийки «My Wash» за адресою: вул. Я. Осмомисла, 124, м. Галич, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область та фототаблиці до цього протоколу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №107/07 зазначено, що відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50, 52 рішення у справі «Шабельник проти України (№2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.
З огляду на викладене, суд у цій справі на підставі доктрини «плодів отруєного дерева» визнає недопустимими доказами дані протоколу огляду предметів від 27.06.2023, згідно з яким оглянуто вилучений під час обшуку мобільний телефон ОСОБА_4 марки «HUAWEI».

Мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою

За версією сторони обвинувачення вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 , перепискою з окремими абонентами, яка виявлена у мобільному телефоні ОСОБА_4 .
Як зазначалось, суд визнає отримані в результаті огляду мобільного телефона дані і дані мобільного пристрою недопустимими доказами.
Сторона захисту, не заперечуючи факт незаконного придбання та зберігання обвинуваченим наркотичних засобів, наполягає на тому, що орган досудового розслідування не здобув і не надав суду достатніх належних і допустимих доказів винуватості обвинуваченого у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини саме з метою збуту.
Суд, повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожен поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.
Надаючи правову оцінку заявленим доводам сторони обвинувачення та сторони захисту, наявним в матеріалах провадження доказам, суд враховує, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу: особа усвідомлює суспільно небезпечний характер вчинюваних нею діянь і бажає їх вчинити, не маючи на меті збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів. Вказівка у статті на вчинення діяння без мети збуту означає, що винна особа, яка незаконно виробляє, виготовляє, придбає, зберігає, перевозить чи пересилає наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги, не має на меті здійснити їх відчуження, а вчиняє вказані дії у власних інтересах. Якраз у наявності чи відсутності такої мети і полягає відмінність між складами кримінальних правопорушень, передбачених статтями 307 та 309 КК України.
Отже, для вирішення питання про кваліфікацію діяння особи, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням психотропних речовин, зокрема, щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які стосуються характеристики мотивів, намірів особи під час здійснення нею такого придбання та зберігання.
Так, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо (постанова Верховного Суду від 07.04.2021 у справі №203/337/19).
Також, повинні бути встановлені і досліджені обставини, за яких особа придбала відповідну психотропну речовину, у тому числі, чи залежало від волі особи те, який розмір речовини опиниться в її володінні, та розфасування речовини.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (зазначена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к, від 08 жовтня 2019 року у справі № 195/1563/16-к, від 21січня 2020 року у справі № 754/17019/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 760/23459/17).
Досліджуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , що стосуються наявності чи відсутності мети збуту великих розмірів психотропної речовини, суд ураховує такі чинники, як кількість фольгових згортків з речовиною, спосіб упакування та розфасування; поведінку обвинуваченого; чи вживає сам обвинувачеий наркотичні засоби, період зберігання амфетаміну та інші обставини справи, які судом будуть наведені нижче.
З огляду на принцип змагальності у кримінальному провадженні, суд констатує, що сторона обвинувачення в обвинувальному акті стверджує про час і спосіб придбання ОСОБА_4 амфетаміну у великих розмірах, який був пофасований у двадцяти фольгових згортках.
Таким чином, обидві сторони кримінального провадження, фактично, погоджуються, що від волі ОСОБА_4 не залежало те, який розмір речовини і як розфасованої опиниться у його володінні.
Ураховуючи спосіб упакування психотропної речовини, а саме розфасовку у фольгові згортки, сторона обвинувачення не встановила достовірно де, хто і за яких обставин здійснив таке фасування, за яких обставин ця речовина виготовлена, хто отримує прибуток від розповсюдження цієї речовини тощо. Не встановлено також, на підставі інших, окрім показань обвинуваченого, доказів спосіб і час придбання психотропної речовини. 
З огляду на результати медичного обстеження, коло спілкування обвинуваченого, до якого входять особи, які вживають наркотичні речовини, що установлено на підставі показань свідків, суд констатує той факт, що обвинувачений, хоч і не звертався за допомогою до лікаря-нарколога, проте сам вживав станом на 2023 рік наркотичні засоби та психотропні речовини.
Указані обставини, на переконання суду, свідчать на користь версії сторони захисту про те, що ОСОБА_4 придбав і зберігав психотропну речовину у великих розмірах для власних потреб без мети збуту. При цьому межа великих розмірів починається від 1,5 грама за вилучених 1,5192 грам.
Суд звертає увагу на те, що предметом злочину у цьому кримінальному провадженні є саме двадцять фольгових згортків із психотропною речовиною «амфітаміном», які за версією двох сторін кримінального провадження, ОСОБА_4 придбав вдень 11.06.2023 і зберігав до ранку 12.06.2023, тобто незначний проміжок часу. У матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані про те, що протягом цього часу обвинувачений здійснював збут психотропної речовини чи наркотичних засобів.
Відповідно до статті 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
За викладених установлених обставин, суд не визнає належними доказами показання допитаного свідка ОСОБА_19 , колишнього однокласника обвинуваченого, який зазначив, що коли його допитували працівники поліції, то він був під антидепресантами. Зазначив, що вживав раніше наркотичні засоби. Востаннє вживав близько семи років тому. Не купував у ОСОБА_4 наркотичні засоби та не чув, щоб він їх продавав. Під час повторного допиту свідка ОСОБА_19 останній зазначив, що відновив номер телефону НОМЕР_3 . Щодо переписки у Вайбері зазначив, що був підписаний « ОСОБА_20 » не він, але мобільний номер телефону його. Зазначив, що телефон втратив, хто його використовував не знає. Номер телефону НОМЕР_3 відновив після втрати телефона більше року тому.
Так само не визнає суд належними і допустимими доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 307 КК України, зокрема доведення наявності в обвинуваченого мети на збут психотропної речовини, показання свідка ОСОБА_6 .
Отримані судом під час допиту свідка ОСОБА_6 дані свідчать про те, що до 12.06.2023 свідок придбавав у ОСОБА_4 психотропну речовину.
Згідно з приписами частин першої та другої статті 88 КПК України докази, які стосуються, зокрема, вчинення обвинуваченим інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, є недопустимими на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Докази та відомості, передбачені частиною першою цієї статті, можуть бути визнані допустимими, якщо, зокрема, вони подаються для доказування того, що обвинувачений діяв з певним умислом та мотивом або мав можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним відповідного кримінального правопорушення, або не міг помилитися щодо обставин, за яких він вчинив відповідне кримінальне правопорушення.
Таким чином, показання свідка ОСОБА_6 щодо обставин збування ОСОБА_4 йому психотропної речовини до події кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні (11-12.06.2023) могли б бути визнані судом допустимими доказами в частині наявності в обвинуваченого умислу на збут психотропної речовини у 20 фольгових згортках, проте виключно в сукупності з іншими доказами наявності відповідної мети.
Крім того, суд ураховує, що орган досудового розслідування щонайменше з 11.05.2023 володів інформацією про причетність ОСОБА_4 до незаконного обігу наркотичних речовин, у зв`язку з чим і зареєстрував кримінальне провадження саме за ч. 1 ст. 309 КК України. Надалі було отримано дозвіл слідчого судді на проведення обшуку житла обвинуваченого. Своєю чергою сторона обвинувачення протягом місяця до 12.06.2023 жодних заходів, спрямованих на отримання доказів здійснення обвинуваченим збуту наркотичних засобів чи психотропних речовин, не вживала. Лише після добровільної видачі ОСОБА_4 20 фольгових згортків із вмістом у них психотропної речовини орган досудового розслідування зареєстрував кримінальне провадження за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто, фактично, лише після затримання обвинуваченого та на підставі факту зберігання ним зазначеної психотропної речовини, не здобувши жодних належних та допустимих доказів збуту такої чи наявності мети її збуту (НСРД, контрольована та оперативна закупка тощо).
Підсумовуючи викладене, керуючись статтею 94 КПК України в частині оцінки показань свідка ОСОБА_6 з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних і досліджених доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд висновує, що лише показання свідка про обставини збуту йому психотропної речовини обвинуваченим до події кримінального правопорушення у цій справі, не є допустимими і достатніми доказами вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
За таких обставин, суд вважає, що висновки сторони обвинувачення про кваліфікацію дій ОСОБА_4 саме за ч. 2 ст. 307 КК України, як придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах, ґрунтуються на припущеннях, а версія сторони захисту не спростована достовірними, належними та допустимими доказами сторони обвинувачення, що суперечить ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України.
Отже, суд установив, що ОСОБА_4 , діючи з протиправним умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання для власного вживання без мети збуту психотропної речовини, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення правового режиму обігу наркотичних речовин і бажаючи їх настання, незаконно придбав і зберігав психотропну речовину у великих розмірах.
Ураховуючи наведене, керуючись положеннями ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, та змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України, що покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Мотиви визнання необґрунтованими окремих доводів сторони захисту

Суд не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами усього протоколу обшуку від 12.06.2023, відеозапису до нього у межах доведення винуватості ОСОБА_4 за ч. 1 статті 310 КК України через переривання відеозапису, відсутність у протоколі відомостей про тип і модифікацію відеозаписувального технічного засобу, карти пам`яті до нього, відсутність даних про вилучення предметів під час обшуку та наявність даних лише про їхнє виявлення, з огляду на таке.
Протокол обшуку містить запис про вилучення виявлених перелічених предметів.
Як зазначалось, відповідно до ч. 2 ст. 104 КПК України запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.
У всіх нормах КПК України, які регламентують порядок проведення відеофіксації обшуку, не зазначено, що така фіксація повинна бути безперервною, а лише вказано, що дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.
При цьому установлено, що відеозапис переривався для складання протоколу. Своєю чергою усі отримані органом досудового розслідування під час обшуку докази в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 310 КК України зафіксовані на відеозаписі до його переривання.
Зі змісту протоколу обшуку від 12.06.2023 вбачається, що під час проведення цієї слідчої дії проводилась відеозйомка на відеокамеру «Panasonic». Таким чином, у протоколі вказано характеристики технічного засобу фіксації вид, його марку. За наведених обставин відсутність у документі інших ідентифікуючих ознак відеокамери суд не вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б нівелювало доказове значення одержаних у ході обшуку даних. При цьому сторона захисту не наводить жодних аргументів того, що вказаний формальний недолік вплинув чи міг вплинути на результати фіксування, зокрема що він ставить під сумнів повноту й достовірність відеозапису.
Доводи сторони захисту про неналежне упакування об`єктів, вилучених у ході обшуку, спростовуються даними досліджених у судовому засіданні документів протоколу згаданої слідчої дії, висновку експерта, а також показаннями свідків та самого обвинуваченого.
Так, протокол містить підпис обвинуваченого без зауважень щодо виявлених і вилучених рослин коноплі, зокрема їхньої кількості. Наявний відеозапис і підпис протоколу без зауважень, показання дізнавачки й обвинуваченого свідчать про те, що під час обшуку було виявлено і вилучено саме рослини коноплі у 20 ємностях, які були поміщені у паперові ящики та опечатані за допомогою нитки. При цьому окремі недоліки опечатування, на переконання суду, з огляду на наявність інших прямих доказів щодо виявлення і вилучення під час обшуку саме 20 рослин коноплі, які обвинувачений вирощував, не ставлять під сумнів доведення вини ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 310 КК України.
Так само, відсутність речових доказів - 20 рослин коноплі, насаджених у різні за розміром пластикові ємності, не ставлять під сумнів доведення вини ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 310 КК України, за наявності інших належних і допустимих доказів цього в їх сукупності. При цьому відповідно до акта знищення речових доказів від 07.06.2024 указані рослини знищено на підставі вироку Галицького районного суду від 18.01.2024 (а. с. 243, т. 1).

Мотиви призначення покарання

У судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому покарання: за ч. 2 статті 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, за частиною 1 статті 310 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна.
Захисник просив обвинуваченого виправдати у зв`язку з недопустимістю доказів у справі.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується приписами статей 50, 65 КК України та враховує мету покарання, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно зі статтею 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено. 
Відповідно до статті 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів. 
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які кваліфіковано за частиною 2 статті 309, частиною 1 статті 310 КК України, особу винного, який раніше не судимий, наявність обтяжуючої покарання обставини, те, що на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, на цей час характеризується позитивно за місцем проживання.
З урахуванням усіх вказаних обставин суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у межах санкції частини 1 статті 310 КК України у виді штрафу максимального розміру, у межах санкції частини 2 статті 309 КК України у виді штрафу максимального розміру, які будуть необхідними і достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При цьому, обираючи один з альтернативних видів покарань, передбачених у санкціях відповідних статей, з огляду на відсутність в обвинуваченого попередніх судимостей, його міцні соціальні зв`язки та позитивну характеристику з місця проживання та роботи, зважаючи на мету покарання, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 не є настільки небезпечним, що вимагає його обов`язкової ізоляції від суспільства.
Своєю чергою, на думку суду, покарання у виді штрафу є більш дієвим і ефективним у порівнянні із пробаційним наглядом, з урахуванням особи обвинуваченого. 
Остаточне покарання суд вважає за необхідне визначити з урахуванням приписів частини 1 статті 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань.
Відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
12.06.2023 року о 18:00 годин ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчої судді від 14.06.2023 застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.
З урахуванням попереднього ув`язнення обвинуваченого протягом 12-14 червня 2023 року та призначенням покарання, не зазначеного у частині першій статті 72 КК України, суд дійшов висновку про необхідність пом`якшення остаточного покарання у виді штрафу.
Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду від 15.06.2023 на мобільний телефону марки «HUAWEI» в корпусі чорного кольору та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», необхідно скасувати. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. 
Процесуальні витрати відповідно до долучених довідок про витрати на проведення експертиз в кримінальному проваджені становлять 6931,0 грн і відповідно до вимог частини другої статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обрано.
Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України. 
Керуючись статтями 100, 124, 337, 368, 370, 374, 376, 395, 532 КПК України, статтями 66, 67, 70, 72, 309, 310 Кримінального кодексу України, суд
ухвалив
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 309, частиною першою статті 310 КК України, та призначити йому покарання:
-за частиною другою статті 309 КК України у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень;
- за частиною першою статті 310 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань та із застосуванням частини 5 статті 72 КК України, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 6931 (шість тисяч дев`ятсот тридцять одну) гривню 0 копійок.
Скасувати арешт на мобільний телефон марки «HUAWEI» модель ATU-L37, в корпусі чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_4 та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду від 15.06.2023.
Речові докази у справі:
- 20 рослин насаджених у різних за розміром пластикових ємкостей схожих на «Коноплю», три фольгові згортки із вмістом у них порошкоподібної речовини ззовні схожої на психотропний засіб «Амфетамін», зернятка ззовні схожі на насіння рослин «Коноплі», які зберігалися у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області вважати знищеними;
- полімерну пляшку із написом ТМ» Chewing Gum» та 20 фольгових згортків із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка візуально схожа на психотропну речовину амфетамін, та яка зберігається у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;
- мобільний телефон марки «HUAWEI», модель АТU-L37, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім-карту оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», який передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_4 . 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
  Суддя	ОСОБА_21