Справа № 362/3321/21
Провадження № 1-кп/362/138/26

Ухвала
і м е н е м У к р а ї н и

04 травня 2026 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , (у режимі відеоконференції),
розглянувши під час відкритого судового засідання у м. Василькові Київської області клопотання прокурора клопотання прокурора про продовження покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, ОСОБА_4 по об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020110000002053 від 19.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021110000000431 від 11.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане об`єднане кримінальне провадження.
До суду надійшли клопотання прокурора про продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з внесенням ним застави.
Клопотання обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та його обрання у підготовчому судовому засіданні, дія яких неодноразово продовжувались. Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, вчинених у складі озброєної банди, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до особливо тяжких, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Вважає, що він може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке передбачене санкціями статей, за якими обвинувачується, незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки достовірно володіє їхніми анкетними даними, а ці особи судом не допитувалися, може вчинити інші кримінальні правопорушення. 
У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене ним клопотання з підстав, наведених у ньому.
Представник потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_13 – адвокат ОСОБА_14 , представник потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_16 – адвокат ОСОБА_17 та представник потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , ОСОБА_24 – адвокат ОСОБА_25 у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, за якими простять проводити судове засідання без їх участі.
У судовому засіданні сторона захисту не заперечила проти задоволення клопотань прокурора. При цьому обвинувачений ОСОБА_4 наголосив, що хоча сін сумліно виконує всі покладені обов`язки та своєчасно з`являється до суду за викликом, що свідчить про його належну процесуальну поведінку. 
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання сторони обвинувачення, суд встановив таке.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області у тому числі ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась.
11.10.2024 за ОСОБА_4 внесено заставу розмірі 696 400 гривень, внаслідок чого він звільнений з-під варти та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Ухвалою суду від 05.03.2026 на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зі змісту вищезазначеної ухвали вбачається, що зазначені обов`язки покладаються на нього строком на 2 місяці Тобто, строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків закінчується 05.05.2026.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.
Наведена норма означає, що прокурор наділений повноваженнями подати суду клопотання, яке може містити вимогу, а саме покласти додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
За змістом п. 3, 5 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 183 КПК України застава та тримання під вартою є запобіжними заходами.
Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 3 ст. 183 КПК України).
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, визначених положеннями цієї статті, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Обов`язки, передбачені, зокрема ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).
З моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК України).
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч. 4 ст. 202 КПК України).
Таким чином, як зазначено вище наразі до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 696 400 грн. Строк дії покладених обов`язків закінчився 19.02.2026, а тому вони вважаються скасованими внаслідок закінчення строку їх дії (ч. 7 ст. 194 КПК України).
У поданому клопотанні прокурор порушує перед судом питання про продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, кількох обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяці.
Проаналізувавши матеріали справи та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що в цьому випадку дотримано стандарту «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про покладення на обвинуваченого обов`язків. При цьому суд також враховує стадію кримінального провадження (судове провадження), що передбачає доведення стороною обвинувачення, зокрема, вини ОСОБА_4 у вчиненні поставлених в провину правопорушеннях, за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурор у поданому клопотанні стверджував, що встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, продовжують існувати, а тому існує необхідність у покладенні на обвинуваченого ряду обов`язків.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме або вже здійснив відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні обвинувачуються у вчиненні відповідно до статті 12 КК України трьох особливо тяжких злочинів (ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України), за два з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та одного тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України).
Згідно з положеннями ст. ст. 177, 178 КПК України та практикою Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також суд враховує, що потерпілі і свідки у даному кримінальному провадженні ще не допитувалися. 
Отже, на думку суду, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні наразі є актуальними.
З огляду на доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть спричинити настання негативних наслідків для розгляду цього кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити покладені на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України на строк на два місяці.
При цьому, суд вважає, що існуючий наразі запобіжний захід у виді застави в розмірі 696 400 грн. у сукупності із покладеними на обвинуваченого обов`язками достатньою мірою гарантують виконання ним цих обов`язків та забезпечать його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні.
Посилання сторони захисту на добросовісне та належне виконання обвинуваченим обов`язків без постановлення ухвали суду саме по собі не спростовує і не нівелює вищевказані ризики, які суд вважає високими, та такими, що у даному конкретному випадку не зменшились зі спливом часу чи динамічністю провадження.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків у цьому кримінальному провадженні, підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 194, 369-370, 372, 392 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити до 02 липня 2026 року включно строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити, що у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу, з урахуванням положень частини 7 статті 194 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1