Справа № 539/946/26
Провадження № 2/539/1145/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року Лубенський міськрайонний суд 
Полтавської області 
в складі: головуючого судді – Даценка В.М.,
з участю секретаря – Шрейтер С.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Лубенська державна нотаріальна контора Лубенського району Полтавської області про визнання права власності у порядку спадкування, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до Лубенської міської ради Лубенської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Лубенська державна нотаріальна контора Лубенського району Полтавської області про визнання права власності у порядку спадкування.
В обґрунтування позову посилається, на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Москва Російської Федерації помер його брат ОСОБА_4 , останнім місцем реєстрації якого було АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилася спадщина яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер 5320284300:00:001:0115 та квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлому на праві спільної сумісної власності, а саме 1/4 частини квартири, яка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.05.2016 та 3/4 частини на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (частки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не виділені).
Він, як брат померлого звернувся до Лубенської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з наявністю спадкоємця першої черги, а саме сина ОСОБА_2 , який був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент його смерті.
08.10.2025 рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області за ним було визнано право власності в порядку спадкування за законом на частину вищевказаного спадкового майна, а саме земельну ділянку. При прийняття рішення, суд виходив з доведеності факту того, що син спадкодавця ОСОБА_2 був зареєстрований, але не проживав з батьком на момент смерті.
Позивач вказує, що ОСОБА_2 , 07.10.2019 перетнув державний кордон України в напрямку виїзду та до цього часу на територію України не повертався.
Позивач вважає, що оскільки син померлого ОСОБА_2 не проживав зі спадкодавцем, то він не прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, а він, як брат померлого є спадкоємцем, котрий прийняв спадщину шляхом подання відповідної заяви до Лубенської державної нотаріальної контори.
На підставі вищевикладеного, позивач прохає суд визначити частки у праві власності на квартину, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1/4 частині кожному та визнати за ним ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на 1/2 частину даної квартири , що належала ОСОБА_4 .
У судове засідання представник позивача, та його представник не з`явилися, до суду надіслали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності.
Представник відповідача - Лубенської міської ради Лубенської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.54).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, за адресою їх реєстрації.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, направивши до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с.59).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів та третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, докази, надавши їм належну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи…Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень…Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи…Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях… Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москва Російська Федерація помер ОСОБА_4 (а.с.16-20).
Позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Факт родинних відносин між ними підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с.6-7).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Радивонівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, кадастровий номер 5320284300:00:001:0115 та частини квартири за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно інформаційної довідки КП «Лубенське Міжрайонне бюро технічної документації №25 від 13.01.2025 квартира за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_5 , ОСОБА_2 – спільна сумісна власність згідно свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни 03.01.1996 за №3755, ОСОБА_4 - спільна сумісна власність згідно свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни 03.01.1996 за №3755, 1/4 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.15).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира за адресою АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3 – 1/4 частина, згідно свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації виконавчого комітету м. Лубни 03.01.1996 за №3755 та ОСОБА_4 – 1/4 частина, згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 410, від 05.05.2016 (а.с.14).
06.01.2025 позивач, звернувся до Лубенської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_4 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, у зв`язку з наявністю спадкоємця першої черги, а саме сина ОСОБА_2 , який був зареєстрований разом із спадкодавцем на момент його смерті (а.с.26).
Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.10.2025 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Великобагачанської селищної ради Миргородського району, тертя особа – Лубенська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання прав власності в порядку спадкування: визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320284300:00:001:0115, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлому на підставі Державного акта направо власностіна земельну ділянку серія ЯИ №620594,виданого Великобагачанською районною державною адміністрацією від 09 серпня 2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право на землю та права постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011055100.
При розгляді зазначеної справи судом проаналізовано матеріали спадкової справи №5/2025 відносно померлого ОСОБА_4 , які надіслані на адресу суду, на предмет наявності інших осіб, які прийняли спадщину після померлої особи із урахуванням обставин, які встановлені судом в ході судового розгляду. Суд звернув увагу на те, що не ототожнює поняття реєстрації фізичної особи за відповідною адресою із поняття постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому вважав помилковим висновок державного нотаріуса, який зроблено на основі відомостей про осіб місце проживання яких зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що фізична особа відповідач по справі ОСОБА_2 , в належний спосіб прийняв спадщину відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, з огляду на те, що ані померлий на момент смерті, ані відповідач на території України не проживали, що підтверджується дослідженими матеріалами цивільної справи, а тому встановлені в судовому засіданні обставини справи свідчать, що єдиним спадкоємцем, який у визначений законом спосіб прийняв спадщину, на день розгляду справи в суді, є позивач по справі, інші особи, які б прийняли спадщину відсутні. З огляду на вище зазначені висновки суду, є всі підстави вважати, що відмова державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві порушила його право на отримання спадкового майна, яке залишилося після померлого. З огляду на вище викладене, в справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті ОСОБА_4 , спадщину за законом прийняв позивач по справі, тому за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320284300:00:001:0115, яка розташована на території Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області, яка належала спадкодавцю.
Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином рішенням у справі між тими ж особами встановлені обставини того, що після смерті ОСОБА_4 , спадщину за законом прийняв ОСОБА_1 , в зв`язку з чим саме за ним визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5320284300:00:001:0115.
Предметом спору у цій справі є інше майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_4 – частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його(її) смерті.
У відповідності із ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.
Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст.ст. 368, 372 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
З урахуванням встановлених судом фактичних обставин у справі, рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.10.2025 року, наведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання частки у праві власності на квартиру по частині кожному співвласнику та визнання права власності за позивачем в порядку спадкування на цієї квартири підлягають задвооленню.
Керуючись ст. ст. 4,89,141, 258,259,263-265,268 ЦПК України, суд –
ВИРІШИВ:
Позов  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лубенської міської ради Лубенської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області (вул. Я.Мудрого, 33, м.Лубни, Полтавської області, ЄДРПОУ 21053182), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), третя особа Лубенська державна нотаріальна контора Лубенського району Полтавської області (пл.Вокзальна, м.Лубни, Полтавська область) про визнання права власності у порядку спадкування – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 частки по 1/4 частині кожному у праві власності на квартиру, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Визнати за  ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду .
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду В.М.Даценко