П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/253/26-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач - Мацький Є.М. 
25 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Мацького Є.М. 
суддів: Сушка О.О.  Залімського І. Г. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, які полягають у відмові в задоволенні рапорту про звільнення з військової служби в запас на підставі абзацу дванадцятого пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути рапорт про звільнення з військової служби в запас на підставі абзацу дванадцятого пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України звільнити солдата ОСОБА_1 звільнити з військової служби в запас на підставі абзацу дванадцятого пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він подав рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку із необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю I групи. Проте отримав відмову у звільненні з військової служби. Позивач вважає цю відповідь формалізованим рішенням, спрямованим на перешкоджанню праву позивача звільнитися зі служби за наявності поважних причин, підтверджених медичними документами. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 5 травня 2026 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено частково.

4. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, які полягають у відмові в задоволенні рапорту про звільнення з військової служби в запас на підставі абз. 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" солдата ОСОБА_1 .

5. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути рапорт про звільнення з військової служби в запас на підставі абз. 13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" солдата ОСОБА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

6. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7 . Апелянт військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог .

8. Апелянт зазначив, що 25.11.2025 до управління військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт позивача про звільнення його з військової служби в запас, на підставі абзацу дванадцятого пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є особою з інвалідністю І групи. Однак, до рапорту від 25.11.2025 не надано підтверджуючих документів, про відсутність у матері солдата ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення (чоловік, діти, рідні брати чи сестри) або те, що члени сім`ї першого та другого ступеня за відповідним медичним висновком потребують постійного догляду. 

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Позивач є військовослужбовцем на проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

10. 25.11.2025 позивач подав рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 щодо його звільнення з військової служби в запас, на підставі абз. 12 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю І групи.

11. До вказаного рапорту позивачем додано наступні документи: нотаріально завірену копію паспорта ОСОБА_1 , витяг з реєстру територіальної громади від 25.08.2025 №2025/012218582, нотаріально завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 21.01.1971, нотаріально завірену копію паспорта ОСОБА_2 , витяг з реєстру територіальної громади від 29.04.2025 №2025/005487404, нотаріально завірену копію довідки до акту МСЕК серії 12 ААГ №797008 від 11.01.2024 ОСОБА_2 , нотаріально завірену копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 від 26.07.2024 серія НОМЕР_4 ОСОБА_2 , нотаріально завірену копію довідки з Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради № 2587 від 09.10.2025 про призначення компенсаційної виплати ОСОБА_1 по догляду на непрофесійній основі, нотаріально завірену копію Акту проведення обстеження сім`ї №1562 від 18.09.2025, нотаріально завірену копію висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, нотаріально завірену копію заяви ОСОБА_2 про визначення особи, яка зобов`язана здійснювати догляд, зареєстровано в реєстрі за №3163 від 04.11.2025 та оригінал відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №750478 від 04.11.2025.

12. Розглянувши вказаний рапорт, відповідач листом від 19.12.2025 повідомив позивача, що до рапорту від 25.11.2025 не надано підтверджуючих документів про відсутність у його матері – ОСОБА_2 , інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення (чоловік, діти, рідні брати чи сестри) або те, що члени сім`ї першого та другого ступеня споріднення за відповідним висновком потребують постійного догляду, а тому відсутні підстави для його звільнення з військової служби на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

13. Позивач, вважаючи протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття рішення про його звільнення з військової служби на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ, звернувся до суду з вказаним позовом. 

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

14 . Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

15. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

16. Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

17. Громадяни проходять військову службу відповідно до закону.

18. Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

19. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

20. Надалі, воєнний стан був неодноразово продовжений і Верховна Рада України щоразу їх затверджувала відповідними законами.

21. Указом Президента України №69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Укази Президента України про мобілізацію щоразу затверджувала Верховна Рада України відповідними законами.

22. Згідно ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-ХІІ (далі Закон №1932-ХІІ) особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

23. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VIII (далі Закон №389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

25. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

26. Частиною 6 ст. 2 Закону №2232-XII передбачено зокрема такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

27. Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

28. Апеляційним Судом встановлено, що позивач подав до відповідача рапорт про звільнення з військової служби на підставі абз. 12 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю, яка є особою з інвалідністю І групи, до якого додано відповідний пакет документів.

29. Розглянувши вказаний рапорт, апелянт повідомив, що до рапорту від 25.11.2025 не надано підтверджуючих документів про відсутність у його матері – ОСОБА_2 , інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення (чоловік, діти, рідні брати чи сестри) або те, що члени сім`ї першого та другого ступеня споріднення за відповідним висновком потребують постійного догляду, а тому відсутні підстави для його звільнення з військової служби на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

30. Апеляційний Суд враховує, що позивач звернувся до апелянта з рапортом про звільнення з військової служби саме як військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації. Відповідно, при вирішенні спору у даній справі підтягають застосуванню положення частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII, якою визначено перелік підстав для звільнення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

31. Так, відповідно до пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

32. Згідно абз. 13 (а не абз. 12, як помилково вказує представник позивача) п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

33. Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 року за № 438/16454 (далі - Інструкція № 170), визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153.

34. Відповідно до п.1.5 розділу І Інструкції № 170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання на військовослужбовців крім тих, які проходять базову військову службу, щодо: звільнення з військової служби (додаток 1).

35. Зокрема, згідно п.26 додатку 19 Інструкції № 170 у разі необхідності здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я:

документи, які підтверджують відповідні родинні зв`язки з цією особою (особами);

один із документів, що підтверджує відсутність в особи інших членів сім`ї першого ступеня споріднення (батьків, її чоловіка або дружини, дітей, у тому числі усиновлених) чи другого ступеня споріднення (рідних братів, сестер та онуків): один із документів, що підтверджує інвалідність особи першого чи другого ступеня споріднення, її потребу у постійному догляді та акт обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

висновок медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді.

36. З аналізу вищенаведених положень вбачається, що однією з підстав для звільнення військовослужбовця (як такого, що висловив своє небажання продовжувати проходження військової служби) з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини є необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I або II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого та другого ступенів споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого та другого ступенів споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

37. Тобто, для звільнення з військової служби саме за такою сімейною обставиною військовослужбовець має довести належними доказами такі факти:

- наявність в одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) статусу особи з інвалідністю І чи ІІ групи;

- необхідність здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю І чи ІІ групи;

- відсутність в особи з інвалідністю І чи ІІ групи інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення, які могли б здійснювати постійний догляд за нею (тобто, інші особи, крім військовослужбовця, які можуть здійснювати постійний догляд особи з інвалідністю І чи ІІ групи, відсутні), або інші члени сім`ї особи з інвалідністю І чи ІІ групи першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

38. Лише за умови підтвердження таких взаємопов`язаних між собою обставин військовослужбовець підлягає звільненню з військової служби на підставі п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону №2232-ХІІ.

39. Звертаючись до суду з позовною заявою, позивач вказує про наявність у нього права на звільнення з військової служби на підставі абз. 13 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону №2232-XII, у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з І групою інвалідності, а також вказує на відсутність інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення, які можуть надати такий догляд.

40. Як слідує зі змісту довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №797008 від 11.01.2024 ОСОБА_2 встановлено I групу інвалідності безтерміново. Також вказано, що потребує постійної сторонньої допомоги, має значну залежність від сторонніх осіб, у виконанні житлово-важливих, соціально-побутових функцій.

41. Відповідно до Висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує соціальних послуг встановлено, що ОСОБА_2 потребує надання соціальних послуг з догляду.

42. Таким чином, з наданих позивачем документів вбачається, що матір позивача є інвалідом I групи та потребує постійного стороннього догляду.

43. Підставою для відмови у задоволенні рапорту позивач слугувала відсутність підтверджуючих документів про відсутність у матері позивача, яка є особою з інвалідністю І групи, інших членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення (чоловік, діти, рідні брати чи сестри) або те, що члени сім`ї першого та другого ступеня споріднення за відповідним висновком потребують постійного догляду.

44. За визначенням, наведеним у частині 2 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

45. Підпунктом 14.1.263 пункту 14.1 статті 263 Податкового кодексу України визначено, що членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки.

46. Додатком 19 до Інструкції №170 визначений перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

47. Відповідно до пункту 27 Додатку 19 до Інструкції №170, при поданні до звільнення з військової служби у разі необхідності здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи, за умови, що така особа є членом сім`ї військовослужбовця першого ступеня споріднення та відсутності інших членів сім`ї, які здійснюють постійний догляд:

для особи, яка зайнята доглядом, - документи, що підтверджують родинні зв`язки з цією особою, та документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд та акт перевірки сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформація про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

один із документів, що підтверджує інвалідність особи, яка потребує догляду, - довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 10 грудня 2024 року № 2067, або копія посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або копія пенсійного посвідчення чи копія посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу за формою згідно з наказом Мінсоцполітики від 21 вересня 2015 року № 946;

висновок медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за формою згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 10 грудня 2024 року № 2067, про потребу в постійному догляді.

48. Отже, під час розгляду рапорту військовослужбовця про звільнення з військової служби на підставі пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" наявність акту обстеження сімейного стану військовослужбовця із зазначенням інформації про наявність чи відсутність інших осіб, які здійснюють або можуть здійснювати такий догляд, затвердженого керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, є обов`язковою.

49. Порядок обстеження сімейного стану військовослужбовця, який подав рапорт про звільнення з військової служби визначений у пункті 213 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Цією нормою передбачено, що у разі надходження рапорту від військовослужбовця або заяви від його родичів про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами командир військової частини зобов`язаний надіслати у триденний строк до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану. Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержавши документи від командира військової частини або заяву безпосередньо від родичів військовослужбовця про дострокове звільнення в запас, призначає комісію, яка перевіряє в десятиденний строк сімейний стан родичів військовослужбовця. За результатами перевірки складається акт обстеження, який надсилається для розгляду керівнику обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний у триденний строк розглянути документи про дострокове звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби і за наявності законних підстав надіслати їх командиру військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

50. Отже, надіслання запиту щодо перевірки сімейного стану військовослужбовця, який подав рапорт про звільнення, є обов`язком командира військової частини.

51. Тому, неподання позивачем акту обстеження сімейного стану до рапорту про звільнення не може слугувати підставою відмови щодо звільнення з військової служби, мотивованої відсутністю такого акту обстеження.

52. Поряд з цим, Апеляційним Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно доданих до рапорту позивача відомостей про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №750478 від 04.11.2025, крім позивача та його матері, яка є особою з інвалідністю І Групи, зареєстрованим (за адресою АДРЕСА_1 ) є батько позивача - ОСОБА_3 , 1943 року народження.

53. З матеріалів справи також встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 (чоловік ОСОБА_2 ), згідно Висновку ЛКК про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду від 07.01.2026 №186, виданого КНП "Міська поліклініка №2", визнаний таким, що має потребу у постійному сторонньому догляді. Також, згідно Висновку ЛКК №186/1 від 07.01.2026, виданого ОСОБА_3 встановлено, що за станом здоров`я, наявності порушення функцій організму через які особа не може самостійно пересуватись та самообслуговуватися–потребує постійного стороннього догляду. Вказані обставини апелянтом відповідно не враховано.

54. Враховуючи наведене, відповідачем не доведено правомірність відмови у задоволенні рапорту позивача про звільнення його з військової служби, тому позов в частині визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, які полягають у відмові в задоволенні рапорту про звільнення з військової служби в запас на підставі абз.13 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" солдата ОСОБА_1 підлягали задоволенню.

55. Доводи апеляційної скарги відповідача зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до переоцінки встановлених судом обставин. 

56. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення суду лише в частині, в якій задоволена частка позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

ІV. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

57. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

58. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

59. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

60. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

61. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

62. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 травня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Залімський І. Г.