Справа №155/632/26
Провадження №3/155/214/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2026 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Сметана В.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення
УСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області 22 квітня 2026 року з відділення поліції №2 (м.Горохів) Луцького РУП ГУНП у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №642603 від 16 квітня 2026 року вбачається, що 16 квітня 2026 року о 18 годині 08 хвилин, в місті Горохів, вулиця Гетьманська, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мотоциклом SUZUKI, НОМЕР_1 , без номерного знака, не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, порушив правила обгону на пішохідному переході та допустив зіткнення із транспортним засобом MERCEDES BENZ VITO, з державним номерний знаком НОМЕР_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Дії ОСОБА_1 працівниками поліції кваліфіковано як порушення вимог п.12.1, 13.1, 16.11, Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив суду, що не порушував ПДР. Зазначив, що водій транспортного засобу MERCEDES BENZ VITO, виїхав на головну дорогу, з другорядної дороги, не надавши переваги в русі по головній дорозі. В результаті чого, він почав гальмувати, його мотоцикл «понесло» вправо, у зв`язку з чим і трапилось ДТП.
Свідок ОСОБА_2 , який є поліцейським що здійснював складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 суду повідомив, що ним було прийнято рішення про причетність ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі пояснень учасників ДТП
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідка та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом даного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення дорожнього руху та у сфері власності.
Об`єктивна сторона порушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Суб`єкт правопорушення загальний.
Таким чином, особа несе відповідальність за ст. 124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності.
Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, що характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.
Дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що було звернуто увагу в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».
Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху та відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п.1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил. Вимоги цього пункту означають, що знання Правил є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху, чітке виконання їх положень сприяє взаємній довірі та повазі, безпечному співіснуванню на дорозі всіх учасників дорожнього руху, будь-які відхилення від положень цих правил можуть привести до ДТП, заподіянню шкоди майну, здоров`ю та життю людей.
За змістом пунктів 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п.12.1, 13.1, 16.11 Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Досліджені в судовому засіданні матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схема ДТП, письмові пояснення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фототаблиця ДТП, не доводять беззаперечно та поза розумним сумнівом факт порушення ОСОБА_1 п.12.1, 13.1, 16.11 ПДР України та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.
Так, згідно письмових пояснень водія ОСОБА_3 зазначено, що 16 квітня 2026 року він рухався на транспортному засобі «Мерседес Віто», в місті Горохів по вулиці Гетьманській та на перехресті здійснюючи поворот ліворуч в його вказаний транспортний засіб було здійснено зіткнення з мотоциклом.
Відповідно до письмових пояснень від 16 квітня 2026 року, ОСОБА_1 пояснив, що 16 квітня 2026 року близько 18:08, керуючи мотоциклом «Сузукі 2СР 600» по вулиці Шевченка, здійснював обгін легкового автомобіля з швидкістю 80 км/год., в результаті чого не встиг зреагувати на транспортний засіб, який вже був на дорозі та не встиг пропустити його. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
В судовому засіданні було заслухано працівника поліції, який складав адміністративні матеріали, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, та пояснив, що згідно схеми місця ДТП, мотоцикл під керуванням ОСОБА_1 – останній рухався по головній дорозі (вулиця Шевченка). Вказував, що зі слів учасників ДТП було встановлено, що ОСОБА_1 здійснював обгін автомобіля на пішохідному переході і раптово виїхав перед ним, у зв`язку з чим водій мікроавтобуса його не помітив.
Крім того, ОСОБА_1 було надано суду відеозапис з камер відеоспостереження міста, яке було досліджено в судовому засіданні та встановлено, що автомобіль «зеленого кольору» Мерседес Віто, виїхав з другорядної дороги на головну дорогу, повертаючи ліворуч, проте не закінчив маневр повороту, та зупинився на проїзній частині по якій рухався мотоцикл, в результаті чого водій мотоцикла здійснив зіткнення з мікроавтобусом.
Окрім того, оцінюючи пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про механізми ДТП, схему місця ДТП, приходжу до висновку, що небезпеку та аварійну обстановку своїми діями створив водій ОСОБА_3 грубо порушивши вимоги ПДР, а саме не виконав вимоги знаку 2.1 ПДР «Дати дорогу», та п.12.1, п.16.11.
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що долучені до справи про адміністративне правопорушення матеріали не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог пунктів 12.1, 13.1, 16.11 ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Суд, будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також, суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, частиною 1 статті 6 Конвенції передбачає, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення". Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції "кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку". А згідно з положеннями частини третьої статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним провадження у справі закрити, оскільки згідно з ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП, не стягується.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 124, 245, 251, 252, 254, 255, 257, 276, 280, 283-285 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.124 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М. Сметана