ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Справа № 915/2124/25 
м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Савка К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, пр-т. Олександра Поля, 2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49004 (код ЄДРПОУ 20306037)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “КУРС ФМ”, вул. Космонавтів 84-А, м. Миколаїв, 54000 (код ЄДРПОУ 40274380)
про стягнення грошових коштів в сумі 34 000, 00 грн.

Представники сторін в судове засідання не з`явились 

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Миколаївської області звернулось Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРС ФМ» в дохід загального фонду Державного бюджету України пеню у розмірі 34 000, 00 грн. 
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422, 40 грн.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 15.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2026 задоволено заяву представника позивача Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України – Солодухіна М.В. про участь в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.01.2026, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, ухвалено продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів та відкласти підготовче засідання в режимі відеоконференції по справі на 25.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 25.02.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 06.04.2026.
Судове засідання з розгляду даної справи, яке було призначено на 06.04.2026, не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Олейняш Е.М. на лікарняному з 06.04.2026 по 17.04.2026 (включно), з 21.04.2026 по 24.04.2026 (включно).
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.05.2026 призначено судове засідання по справі на 16.06.2026.

29.05.2026 позивачем до Господарського суду Миколаївської області через підсистему “Електронний суд” подано заяву про проведення засідання за відсутності учасника справи (вх. № 7998/26 від 29.05.2026), в якій позивач просить суд провести засідання 16.06.2026 без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами. Позивач зазначив, що інших заяв та клопотань не має, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Заява позивача про проведення засідання за відсутності представника позивача судом розглянута та задоволена.

Відповідач в жодне підготовче / судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 120 ГПК України.
Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 23.12.2025, від 15.01.2026, від 25.02.2026, від 01.05.2026, надіслані на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “КУРС ФМ”, вул. Космонавтів 84-А, м. Миколаїв, 54000 з проставлянням відмітки "Судова повістка", повернуті до суду поштовою установою із відміткою пошти “адресат відсутній за вказаною адресою”.
Відповідно до відомостей з ЄДРЮОФОПГФ місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю “КУРС ФМ” (код ЄДРПОУ 40274380) є “Україна, 54000, Миколаївська обл., місто Миколаїв, вул. Космонавтів, будинок 84 А”.
Крім того, відповідач додатково повідомлявся судом про розгляд справи шляхом розміщення оголошень на офіційному сайті "Судова влада" від 15.01.2026, від 04.03.2026, від 01.05.2026.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.
В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи (п. 10 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону).

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Системний аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку свідчить, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17; від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто на адресу вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
При цьому, сам лише факт не отримання кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд, у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.
Неотримання вищенаведених ухвал у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідними відмітками є наслідками дій (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.10.2024 у справі № № 914/3445/23).
Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19, від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).
Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, Суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19; від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20).

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

В рішеннях від 28.10.1998 у справі “Осман проти Сполученого королівства” та від 19.06.2001 року у справі “Креуз проти Польщі” Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі “Пономарьов проти України”.)
В рішенні від 07.07.1989 року у справі “Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії” ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про вжиття всіх належних та достатніх заходів з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Крім того, судом також враховано, що відповідачем в порушення ст. 6 ГПК України не зареєстровано електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідно до Указів Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/23, від 05.02.2024 № 49/2024, від 06.05.2024 № 271/2024, від 23.07.2024 № 469/2024, від 28.10.2024 №740/2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.11.2025, № 40/2026 від 12.01.2026, № 342/2026 від 27.04.2026 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 5 листопада 2025 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб, з 05 години 30 хвилин 4 травня 2026 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження – не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.
Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
При здійсненні правосуддя суд має виходити з необхідності дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в ст. 2, 4 ГПК України стосовно забезпечення права сторін на розгляд справ у господарському суді після їх звернення до нього у встановленому порядку, гарантованому чинним законодавством та всебічно забезпечити дотримання справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Згідно з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.
Поняття "розумного строку" не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.
При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Савенкова проти України" від 02.05.2013, "Папазова та інші проти України" від 15.03.2012).
Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введення на території України воєнного стану, складну безпекову ситуацію у м. Миколаєві, і, відповідно, наявність обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, а також з урахуванням надмірного навантаження та недостатню кількість суддів в Господарському суді Миколаївської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл судових справ, з урахуванням показників часу, необхідного для розгляду справ та матеріалів (рішення Вищої кваліфікаційної комісії України від 26.02.2025 № 41/зп-25 та від 05.03.2025 № 46/зп-25, лист ДСА від 28.01.2025 № 15-2062/25), розгляд даної справи здійснено у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.
Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України.
Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів.
Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

В судовому засіданні 16.06.2026 судом відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України підписано скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення без його проголошення.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

2. 1. Правова позиція позивача.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо несвоєчасної сплати відповідачем штрафу, накладеного рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к, внаслідок чого позивачем нараховано пеню, яку заявлено до стягнення.
Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 56, 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, ст. 17, 25 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, судовою практикою.

2.2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

Відповідачем не подано в порядку ч. 1, 2, 4 ст. 161 ГПК України відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” за результатами розгляду справи № 54/7-25, зокрема, вирішено:
1. Визнати, що товариство з обмеженою відповідальністю «КУРС ФМ» (попередня назва товариство з обмеженою відповідальністю «СК-1», ідентифікаційний код юридичної особи – 40274380) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання Південно-східному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України інформації на вимогу в.о. голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.10.2024 № 54-02/3044е у встановлений ним строк.
2. За порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю «КУРС ФМ» (попередня назва товариство з обмеженою відповідальністю «СК-1», ідентифікаційний код юридичної особи – 40274380) штраф у розмірі 34 000, 00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

В резолютивній частині рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України роз`яснено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення.
Відповідно до статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.
Крім того, роз`яснено, що рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання.

Судом встановлено, що рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к надіслано на адресу ТОВ «КУРС ФМ», вул. Космонавтів 84 А, м. Миколаїв, Миколаївська обл., 54000 супровідним листом № 54-02/2533е від 13.06.2025 “Про надсилання копії рішення у справі № 54/7-25”. Факт надіслання 13.06.2025 листа з додатком підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0601158333175 та копією конверта з повідомленням про повернення поштового відправлення 0601158333175 з відміткою причини повернення "за закінченням терміну зберігання".
В зв`язку з тим, що рішення № 54/68-р/к від 12.06.2025 не було вручено відповідачу, інформація про його прийняття була оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади - газеті Кабінету Міністрів України “Урядовий кур`єр” від 25.07.2025 № 150 (8075).
Отже, рішення № 54/68-р/к від 12.06.2025 вважається таким, що вручене ТОВ «КУРС ФМ» 04.08.2025 відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, а штраф повинен був бути сплачений відповідачем до 06.10.2025 (включно) (оскільки 04.10.2025, 05.10.2025 - вихідні дні).

13.10.2025 на виконання рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к, яке набрало чинності (законної сили) 12.06.2025, Південно-східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України видано наказ про примусове виконання рішення № 54/68-р/к від 12.06.2025 про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «КУРС ФМ» штрафу у розмірі 34 000, 00 грн.
В подальшому наказ № 54/71-Ю від 13.10.2025 було пред`явлено Південно-східним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (заява про примусове виконання рішення № 54-02/4511е від 16.10.2025).
22.10.2025 головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шелегей Т.В. винесено постанову від 22.10.2025 про відкриття виконавчого провадження ВП № 79411713 з примусового виконання наказу № 54/71-Ю від 13.10.2025.

Суду не подано доказів оскарження в судовому порядку рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к.
Таким чином, на час розгляду даної справи рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к є чинним.

В зв`язку з не сплатою відповідачем штрафу, позивачем нараховано відповідачу пеню.
Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Закон України “Про захист економічної конкуренції” визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (тут і далі в редакції від 16.05.2024) порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» (тут і далі в редакції від 15.11.2024) розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.
Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 51 Закону України “Про захист економічної конкуренції” порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб`єктів господарювання – юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб`єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені: пунктами 9, 13-18, 21 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.
У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок:
відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації);
відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, -
рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.
Строки, передбачені абзацом першим цієї частини, зупиняються на час розгляду судом справи про оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а також на час проведення перевірки чи перегляду рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органом Антимонопольного комітету України.
Нарахування пені припиняється з дня сплати штрафу, накладеного рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.
Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:
справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;
відповідного рішення (постанови) господарського суду.
Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за заявою особи, на яку накладено штраф, органи Антимонопольного комітету України своїм рішенням мають право відстрочити або розстрочити сплату накладеного ним штрафу (за умови надання такою особою письмової згоди з фактом вчинення порушення та розміром накладеного штрафу), але не більше ніж на 12 місяців.
Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.
Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.
Відповідно до ч. 13 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Накладений на Товариство штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня – способом забезпечення сплати цього штрафу. Нарахування пені в даному випадку не є видом відповідальності за вчинене порушення антиконкурентного законодавства; вказані нарахування застосовані Антимонопольним комітетом України на підставі Закону № 2210 та не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов`язання або зобов`язання щодо сплати податків і зборів, а тому не належать до цивільних правовідносин (постанови КГС ВС від 17.12.2019 у справі № 910/1548/19, від 23.01.2020 у справі № 910/4585/19).
У застосуванні приписів статті 56 Закону № 2210 (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування) (постанови ВС від 16.06.2022 у справі № 917/530/21, від 13.02.2018 у справі № 910/20661/16, від 22.01.2019 у справі № 915/304/18).
Нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону № 2210, має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 Господарського кодексу України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу (постанова КГС ВС від 28.02.2018 у справі № 914/607/17).

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Судом встановлено, що рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” на підставі ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладено на Товариство з обмеженою відповідальністю «КУРС ФМ» (попередня назва товариство з обмеженою відповідальністю «СК-1») штраф у загальному розмірі 34 000, 00 грн. за порушення, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення Антимонопольного комітету України строк.
Рішення № 54/68-р/к від 12.06.2025 направлено позивачем на адресу ТОВ «КУРС ФМ» та у зв`язку з не отриманням останнім (відповідачем), в порядку абз. 5 ч. 1 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” інформація про прийняте рішення оприлюднена в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади - газеті Кабінету Міністрів України “Урядовий кур`єр” від 25.07.2025 № 150 (8075).
Отже, рішення № 54/68-р/к від 12.06.2025 вважається таким, що вручене ТОВ «КУРС ФМ» 04.08.2026 відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, а штраф повинен був бути сплачений відповідачем до 06.10.2025 (включно).
Суду не подано доказів оскарження в судовому порядку рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к.
Таким чином, на час розгляду даної справи рішення адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.06.2025 № 54/68-р/к є чинним.
Станом на день розгляду справи відповідачем не подано суду доказів сплати штрафу в розмірі 34 000, 00 грн., накладеного п. 2 рішення від 12.06.2025 № 54/68-р/к.
Позивачем нараховано відповідачу пеню за прострочення сплати штрафу за період з 07.10.2025 року (з наступного дня після спливу двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного рішенням) по 17.12.2025 року включно.
Позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну кількість днів прострочення 72.
Розмір пені за 72 дні прострочення сплати штрафу складає 36 720, 00 грн. (34 000, 00 грн. х 1,5 % х 72 дні = 36 720, 00 грн.), де 34 000, 00 грн. – сума штрафу; 1, 5 % - встановлений ч. 5 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” розмір відсотка за прострочення сплати штрафу; 72 – кількість днів прострочення.
Оскільки відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, то розмір пені, заявленої позивачем до стягнення складає 34 000, 00 грн.
Як зазначено судом вище, нарахування та стягнення пені, передбаченої ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.
Крім того, Закон України "Про захист економічної конкуренції" не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваної пені.
Отже, вимога про стягнення з відповідача ТОВ «КУРС ФМ» пені у розмірі 34 000, 00 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.
Відповідно до ч. 14 ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.
Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судовий збір в розмірі 2 422, 80 грн. згідно ст. 129 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236-238, 240, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “КУРС ФМ”, вул. Космонавтів 84-А, м. Миколаїв, 54000 (код ЄДРПОУ 40274380) в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 “Адміністративні штрафи та інші санкції”, на рахунок Миколаїв.ГУК/Миколаївськ. р-н/21081100, ідентифікаційний код юридичної особи 37992030, номер рахунку (IBAN) UA758999980313060106000014230, банк отримувача Казначейство України (ЕАП):
- 34 000, 00 грн. (тридцять чотири тисячі грн. 00 коп.) – пені.

3. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “КУРС ФМ”, вул. Космонавтів 84-А, м. Миколаїв, 54000 (код ЄДРПОУ 40274380) на користь позивача Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, пр-т. Олександра Поля, 2, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49004 (код ЄДРПОУ 20306037) (на р/р UA178201720343100001000001441, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код юридичної особи 20306037):
- 2 422, 40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) – витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.
Повне рішення складено 29.06.2026

Суддя Е. М. Олейняш