29.04.2026
Справа № 497/3147/25
Провадження № 2/497/537/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2026 року Болградський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді - Раца В.А.,
секретаря - Божевої І.Д., 
без участі сторін, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Болград, матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
ВСТАНОВИВ:
28.11.2025 року представник позивача - Столітній М.М., який здійснює свої повноваження на підставі договору про надання правничої допомоги (а.с.73-74, 87), звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість загальною сумою 55 200,00 грн. грн. Також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн. і на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 06 липня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Слон кредит» було укладено електронний договір №1698204 про надання споживчого кредиту за умовами якого відповідачу надано кредит на суму 8 000,00 грн. на строк 359 днів: з 06.07.2024 року по 01.07.2025 року. ТОВ «Слон кредит» зобов`язання перед відповідачем виконало та надало їй кредит у сумі 8 000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , зі сплатою стандартної процентної ставки, яка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту.05.08.2024 відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Відповідач у встановлений договором строк свої зобов`язання не виконувала, не сплачувала необхідні платежі. 27 червня 2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №27062025, відповідно до якого ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло прав нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Станом на дату звернення позивача до суду борг відповідача за кредитним договором становить 55 200,00 гривень та складається з тіла кредиту у розмірі 8 000,00 грн., нараховані проценти за користування кредитом первісним кредитором - 42 720,00 грн., нараховані проценти нараховані позивачем - 480,00 грн., штрафні санкції у розмірі 4 000,00 грн., які ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» просить стягнути з відповідача разом з витратами по сплаті судового збору та витратами на правову допомогу.
Ухвалою судді від 09.12.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі.
Ухвалою суду від 05.03.2026 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приват банк». Витребувана інформація до суду не надійшла 08.04.2026 року. 
Сторони у перше судове засідання не з`явилися. 
Представник позивача Столітній М.М. в позовній заяві клопоче про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо укладання Договору №1698204 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 06.07.2024 року.
Судом встановлено, що 06 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» №1698204 шляхом обміну електронними повідомленнями, договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт htts://sloncredit.ua/ (а.с.82-86).
Згідно п.1.2 договору товариство зобов`язано надати відповідачу кредит у гривні, а відповідач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, строк кредиту 360 днів, відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5. договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало та наддало відповідачу обумовлені в договорі грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн.
Відповідно до п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором С918 ОСОБА_1 (а.с.86).
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (графіку повернення кредиту), який є Додатком №1 до вищевказаного кредитного договору, відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю отриманий кредит до 01 липня 2025 року включно, сплативши в загальному розмірі 51 030,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума кредиту, 43 020,00 грн. - проценти за користування кредитом (а.с.86 на звороті).
Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С918, 06.07.2024 року, та вважається укладеним у письмовій формі.
Так, станом на 25.07.2025 року за договором №1698204, у зв`язку з простроченням сплати відповідних платежів ОСОБА_1 , утворилася заборгованість в розмірі 54 720 грн., в тому числі 8 000,00 грн. сума заборгованості по тілу; 42 720,00 грн. сума заборгованості за відсотками, 4000,00 грн. штрафи/пеня. При цьому жодних платежів за договором відповідачем здійснено не було (а.с.92).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 627, 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Переказ коштів на картковий рахунок відповідача підтверджено листом директора ТОВ «ПЕЙТЕК» за вих. №20250702-1201 від 02.07.2025 року, з якого вбачається, що на підставі договору між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Слон Кредит» № 06062022-1 від 06.06.2022 року, 06.07.2024 року був зроблений успішний переказ коштів в розмірі 8 000,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 829953, номер транзакції в системі ТОВ «Пейтек» - се57dbcc-8bae-4dc4-b0ae-c736122441d8 (а.с.97) та відповіддю АТ КБ «Приватбанк» від 26.03.2026, з якої встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 та на рахунок до якого прикріплена ця картка було зарахування коштів на суму 8000,00 за період з 06.07.2024 року по 06.07.2024 року.
Сторонами було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами.
Щодо стягнення за договором факторингу.
Так, 27 червня 2025 року між ТОВ «Слон кредит» в особі директора Рохманійка М.В. та ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» в особі в.о. Генерального директора Сівек С.С. укладено Договір факторингу №27062025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Слон Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» приймає належні ТОВ «Слон Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.54-57).
Відповідно до п.1.2 Договору перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №3.
27.06.2025 року сторонами підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року (а.с.62 на звороті). 
30 червня 2025 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до договору факторингу №27062025 від 27.06.2025 року, в якому сторони погодили зміни п.3.5 Розділу 3 Договору факторингу (а.с.76).
До матеріалів справи також надана платіжна інструкція №7210 від 01.07.2025 року з призначенням платежу: сплата за договором факторингу №27062025 від 27.06.2025 р. без пдв в сумі 3 750 423,44 грн. (а.с.18), яка була обумовлена в п.п.3.3 Договору факторингу.
Відповідно до Реєстру боржників від 27.06.2025 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 54 720,00 грн., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 42 720,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4 000,00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами (а.с.92-96), що також підтверджується розрахунком заборгованості за період з 06.07.2024 по 27.06.2025 року (а.с.92).
Окрім цього відповідно до п.1.4 строк дії Договору №1698204 строк кредитування 359 днів, а саме з 06.07.2024 року по 01.07.2025 року, тому станом на дату укладення Договору факторингу строк дії Договору не закінчився. На підставі цього позивачем було нараховані відсотки за 4 календарні дні в розмірі 480,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 01.07.2025 року (а.с.93).
Згідно з ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, до ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором про надання споживчого кредиту №1698204 від 06.07.2024 року у розмірі 55 200,00 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд звертає увагу на наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частинами 2 - 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подані наступні документи:
- договір № 10/12-2024 про надання правової допомоги, укладений 10.12.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» в особі директора Сівека С.С. та адвокатом Столітній М.М. (а.с.73-74);
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9422/10 від 18.09.2020 року (а.с.16);
- заявка №12694 на виконання доручення до Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.78-79);
- рахунок на оплату до Договору про надання правової (правничої) допомоги №12694-19/11-2025 від 19 листопада 2025 року (а.с.91);
- акт №12694 прийому-передачі від 19.11.2025 року виконаних робіт (наданих послуг) Договору про надання правової (правничої) допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.94).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у даних справах є майже типовими та фактично шаблонними, через що для фахового юриста, тим більше адвокатського об`єднання, не вимагала значних часових затрат для надання усної консультації з вивченням документів, а обсяг досліджених доказів є невеликим, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 7 000,00 грн., який на думку суду є об`єктивним та співмірним з виконаною адвокатом роботою у цій справі.
На підставі ст. 141 ЦПК України, сплачені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 2 422,40 грн.(а.с.14) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 509,526,527,530,610-612,1048,1049,1050,1054,1077 ЦК України, ст.ст. 11,12 ЗУ «Про електронну комерцію», ст.ст.12,76,77,81,141,258,259,263-265,268,277-279,280,354 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ: 
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул.Загородня, 15, офіс 118/2) заборгованість за Договором про споживчий кредит №1698204 від 06.07.2024 року в розмірі 55 200 (п`ятдесят п`ять тисяч двісті) гривень 00 копійок, а також: суму судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн., а всього 64 622 (шістдесят чотири тисячі шістсот двадцять дві) гривні 40 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.  
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 

Суддя           В.А. Раца