ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

07.07.2026	м. Суми	Справа № 920/227/26	

Господарський суд Сумської області у складі
судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження заяву від 08.04.2025 (Вх.№1627 від 08.04.2026) представника відповідача – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мрія-3” про стягнення судових витрат по справі №920/227/26
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” (вул. Лебединська, 13, м. Суми, 40021, код ЄДРПОУ 45202808)
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мрія-3” (вул. Харківська, буд. 3/1, м. Суми, 40035, ЄДРПОУ 37186200)
про стягнення 5 101,00 грн

Стислий виклад прийнятих судових рішень та заяви представника відповідача.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.04.2026 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мрія-3” про стягнення 5 101,00 грн відмовлено повністю.
08.04.2026 представник відповідача звернувся до суду з заявою від 08.04.2025 (Вх.№1627 від 08.04.2026) про стягнення судових витрат, в якій просить суд відшкодувати відповідачу судові витрати у розмірі 2 000,00 грн.
Ухвалою суду від 08.04.2026 було призначено розгляд заяви про стягнення судових витрат на 23.04.2026 без виклику сторін.
22.04.2026 представником позивача подано до суду заперечення на заяву (вх.№2138) в якому, зокрема просить зменшити суму судових витрат до 500,00 грн.
Ухвалою суду від 23.04.2026 було зупинено провадження у справі щодо розгляду заяви від 08.04.2025 (Вх.№1627 від 08.04.2026) про стягнення судових витрат представника відповідача – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мрія-3” у справі №920/227/26 до закінчення апеляційного провадження.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2026 у справі №920/227/26 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” на рішення Господарського суду Сумської області від 03.04.2026 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 03.04.2026 залишено без змін.
Ухвалою суду від 11.06.2026 було поновлено провадження у справі №920/227/26; призначено розгляд заяви від 08.04.2025 (Вх.№1627 від 08.04.2026) про стягнення судових витрат на 07.07.2026 без виклику сторін.
Фактичні обставини, встановлені судом. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.
Згідно з частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четверті статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) пов`язаність цих витрат з розглядом справи; 2) обґрунтованість та пропорційність розміру таких витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
За змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Зважаючи на наведені положення чинного законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Отже під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись наведеними положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Висновки, аналогічні наведеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21.
У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що на виконання п. 8 ч. 3 ст. 165 ГПК відповідач зазначає, що ним понесено та очікуються до понесення такі судові витрати, зокрема при розгляді справи судом першої інстанції, витрати на професійну правничу допомогу відповідач очікує понесення 4000,00 грн.
Детальний розмір та розрахунок судових витрат (витрат на правничу допомогу та інших витрат) буде подано до суду протягом п`яти днів після прийняття рішення у справі відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.
08.04.2026, у межах установлених строків, відповідач подав заяву про стягнення судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, згідно якої просить стягнути з позивача 2000,00 грн.
На підтвердження судових витрат відповідач надав суду:
- договір №19-02-26 від 19.02.2026 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг з додатком №1 до договору (а.с.72-73); 
- акт надання послуг від 06.04.2026 №1 на суму 2000,00 грн (а.с.74).
Зі змісту акту вбачається, що відповідно до договору №19-02-26 від 19.02.2026 року Адвокат надав Клієнту послуги з представництва Клієнта в суді першої інстанції у справі № 920/227/26, що розглядалася Господарським судом Сумської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, в якій Клієнт виступав відповідачем.
В процесі представництва Адвокат вчинив наступні дії:
- Ознайомлення з позовними вимогами і матеріалами, формування правової позиції по справі - вартість 400,00 грн.
- Підготовка і подання 1 заяви по суті - 1600,00 грн.
Загальна вартість послуг Адвоката (розмір гонорару) складає 2000,00 грн.
Відповідно до п.3 додатку 1 до Договору Клієнт зобов`язується оплатити гонорар протягом 5 календарних днів з моменту виконання позивачем рішення про розподіл судових витрат.
- детальний опис робіт (наданих послуг) за договором (а.с.75).
Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
В обгрунтування клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги позивач зазначає, що заявлена сума судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених відповідачем при розгляді даної справи не є співмірною зі складністю справи, значенням справи для сторони (заява не містить такої інформації), ціною позову. Також відсутній публічний інтерес до даної справи.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.
Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати (рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року у справі № 23-рп/2009).
Проаналізувавши зміст та обсяг наданих представником відповідача послуг, значення цієї справи для сторін, складність самої справи та співмірність вимог позовної заяви з виконаною роботою адвоката в суді першої інстанції, суд виходить з такого.
Відповідно до п.3.1. договору від 19.02.2026, за надані послуги з правової (правничої) допомоги (юридичні послуги) Клієнт сплачує Адвокату гонорар (ціну послуг), що зазначається у відповідному Додатку/Додатковій угоді до цього Договору.
Згідно із додатком №1 до договору від 19.02.2026, вартість послуг (гонорар Адвоката) за представництво Клієнта в суді 1-ї інстанції визначається кількістю та обсягом дій, вчинених Адвокатом в межах справи 920/227/26, а саме:
- Ознайомлення з позовними вимогами і матеріалами, формування правової позиції по справі - 400,00 грн.
- Підготовка і подання заяв по суті - 1600,00 грн за 1 заяву.
- Підготовка і подання заяв з процесуальних питань - 500,00 грн за 1 заяву. 
- Участь у судових засіданнях - 1500,00 грн за 1 засідання.
- Явка в призначене судове засідання, яке не відбулося з незалежних від Адвоката причин - 500,00 грн за 1 явку.
Адвокат надав деталізований опис робіт за договором.
Проаналізувавши зазначені у детальному описі надані адвокатом послуги, ураховуючи в контексті складності спору предмет та підстави позову, суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу є співрозмірним з наданими адвокатом послугами, витраченим часом та обсягом наданих послуг.
Тому, суд задовольняє заяву відповідача у повному обсязі та відмовляє у задоволенні заяви позивача про зменшення витрат на оплату правової допомоги у зв`язку з необгрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 126, 129, 234, 235, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву від 08.04.2025 (Вх.№1627 від 08.04.2026) представника відповідача – Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мрія-3” про стягнення судових витрат у справі №920/227/26 – задовольнити повністю. 

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” в особі Сумської філії Товариства з обмеженою відповідальністю “Газорозподільні мережі України” (вул. Лебединська, буд. 13, м. Суми, 40021, код ЄДРПОУ 45202808) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мрія-3” (вул. Харківська, буд. 3/1, м. Суми, 40035, ЄДРПОУ 37186200) 2000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні заяви позивача про зменшення судових витрат, яке міститься у запереченнях на заяву (вх.№2138) – відмовити. 

4. Видати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку “Мрія-3” наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення підписано суддею 07.07.2026.

Суддя	О.Ю. Резніченко