Справа № 127/36271/25
Провадження 2/127/8375/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позов мотивовано тим, що 29 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 48710-02/2024, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти та зобов`язався повернути їх і сплатити проценти за користування кредитом. Позивач зазначив, що 21 жовтня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21102024, відповідно до якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 до позивача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 48710-02/2024 у загальному розмірі 34 800 грн. Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з нього 34 800 грн заборгованості та 3 028 грн судового збору. 
Ухвалою суду від 24.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд постановив проводити розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд роз`яснив відповідачу, зокрема, право на подання відзиву на позовну заяву та наслідки його неподання. 
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Будь-які заяви чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надходили.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд установив такі факти та відповідні їм правовідносини.
29.02.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 48710-02/2024. Відповідно до п. 1.1 цього договору товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 8 700 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку та на умовах, визначених договором. Згідно з п. 1.2 договору кредит надається строком на 120 днів, датою надання кредиту є 29.02.2024, а датою погашення кредиту — 27.06.2024. Відповідно до п. 1.4 договору проценти за користування кредитом є платою за користування кредитом, тип процентної ставки є фіксованим. Пунктом 1.4.1 договору встановлено, що процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 договору. За п. 1.6 договору кредит надається клієнту у безготівковій формі на рахунок клієнта з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Паспорт споживчого кредиту до договору № 48710-02/2024 містить відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, суму кредиту 8 700 грн, строк кредитування 120 днів, спосіб надання кредиту безготівковим шляхом на банківську карту споживача протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту, процентну ставку 2,50 % в день, що становить 912,50 % річних. У таблиці обчислення загальної вартості кредиту та графіку платежів за договором зазначено чотири процентні платежі по 6 525 грн та останній платіж 15 225 грн, з яких 8 700 грн — повернення тіла кредиту, а загальна сума платежів становить 34 800 грн. 
Факт надання кредитних коштів підтверджує лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» вих. № 3466_251015151600 від 15.10.2025, у якому зазначено, що відповідно до договору про переказ коштів № ФК-П-2022/01-1 від 12.01.2022 на користь ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» було успішно прийнято платіж 29.02.2024 о 11:05:06 на суму 8 700 грн, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua — 349987345, призначення платежу: зарахування 8700 грн на карту НОМЕР_1 . Отже, маска платіжної картки, зазначена у листі платіжного сервісу, відповідає масці картки, визначеній у п. 1.6 кредитного договору. 
21.10.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 21102024, за умовами якого клієнт передає фактору за плату належні йому права грошової вимоги до боржників, зазначених у відповідних реєстрах боржників, а фактор приймає такі права вимоги. Акт приймання-передачі реєстру боржників за цим договором від 21.10.2024 підтверджує передачу фактору реєстру боржників кількістю 7445.
Відповідно до платіжної інструкції № 501 від 25.10.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» перерахувало ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» 3 831 820,15 грн із призначенням платежу: оплата за відступлення прав вимоги згідно з договором факторингу № 21102024 від 21.10.2024. 
Реєстр боржників до договору факторингу № 21102024 від 21.10.2024 містить відомості про ОСОБА_1 як боржника за договором № 48710-02/2024 від 29.02.2024. У цьому реєстрі зазначено: сума заборгованості за основною сумою боргу — 8 700 грн, сума заборгованості за процентами — 26 100 грн, загальна сума заборгованості — 34 800 грн, кількість днів прострочення — 206. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 48710-02/2024 позивач відобразив відсутність оплат з боку відповідача та визначив заборгованість станом на момент відступлення права вимоги у сумі 34800 грн, з яких 8700 грн - тіло кредиту та 26100 грн - проценти. 
Інших доказів на спростування наведених обставин, зокрема доказів повернення кредитних коштів чи сплати процентів, відповідач суду не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. 
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. 
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). 
Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор передається засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. 
Згідно з ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Пропозиція укласти електронний договір може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі або вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог закону, електронного підпису одноразовим ідентифікатором або аналога власноручного підпису за письмовою згодою сторін. 
Відповідно до ч. 1-4 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Кредитодавець, який відступив право вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору, зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги повідомити споживача про такий факт та надати інформацію про нового кредитора. Відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит допускається фінансовій установі, яка відповідно до закону має право надавати кошти у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, та/або послуги з факторингу. До нового кредитора переходять передбачені цим Законом зобов`язання кредитодавця. Положення цієї статті застосовуються до всіх подальших відступлень права вимоги за договором про споживчий кредит, які здійснюються новим кредитором. 
Згідно з ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. 
Відповідно до ч. 1-4 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. За порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. Застосування штрафу та пені за одне й те саме порушення споживачем зобов`язання за договором про споживчий кредит заборонено. 
Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оцінивши подані докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Подані позивачем договір про надання фінансового кредиту № 48710-02/2024 від 29.02.2024, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та лист ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 15.10.2025 підтверджують, що між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини з надання споживчого кредиту, а відповідач отримав 8 700 грн кредитних коштів на картку, маска якої збігається з маскою картки, зазначеною у кредитному договорі. 
Договір факторингу № 21102024 від 21.10.2024, акт приймання-передачі реєстру боржників, платіжна інструкція № 501 від 25.10.2024 та реєстр боржників підтверджують, що до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором. Отже, позивач є належним кредитором у спірних правовідносинах. 
З наданого розрахунку заборгованості та реєстру боржників суд установив, що станом на дату переходу права вимоги позивач просив стягнути 8 700,00 грн основної суми боргу та 26 100,00 грн процентів за користування кредитом, усього 34 800,00 грн. 
Суд бере до уваги, що умовами договору сторони погодили суму кредиту 8 700,00 грн, строк кредитування 120 днів, а позивач довів факт надання погодженої суми відповідачу, тому вимоги позивача про стягнення 8 700,00 грн тіла кредиту є обґрунтованими.
Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредиту чи сплати процентів. 
Водночас заявлені до стягнення проценти в розмірі 26100,00 грн не підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Укладений сторонами договір передбачає процентну ставку 2,50 % на день, тобто більшу, ніж це допускає закон. 
З огляду на викладене, суд визначив, що проценти за користування кредитом підлягають стягненню в межах максимально допустимої денної процентної ставки 1 % за погоджений сторонами строк кредитування 120 днів, тобто у сумі 10440,00 грн (8700,00 грн ? 1 % ? 120 днів). У решті вимог про стягнення процентів у сумі 15660,00 грн необхідно відмовити як таких, що нараховані з перевищенням максимально допустимого розміру денної процентної ставки. 
За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 19140,00 грн, з яких: 8700,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 10440,00 грн - заборгованість за процентами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1665 грн 40 коп. (позов задоволено на 55 %).
Керуючись ст. 4, 5, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 274-279, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 48710-02/2024 від 29.02.2024 у розмірі 19140 (дев`ятнадцять тисяч сто сорок) гривень, з яких: 8700 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 10440 грн - заборгованість за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 1665 грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя          В. В. Горбатюк