ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/7383/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Удовіченка С.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просить просить визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області № 153387 від 18.03.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт у розмірі 17 000,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог вказував на протиправність оскаржуваної постанови, оскільки під час перевірки у водія були всі належні да достатні документи, а з боку позивача взагалі порушення не допущено.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
17.06.2025 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив Державної служби України з безпеки на транспорті на позов. У відзиві відповідач зазначив, що при здійсненні внутрішніх перевезень вантажів згідно ТТН №48-0033157 від 24.02.2025 перевізник не забезпечив водія необхідними документами, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа (Т/з не обладнано тахографом), порушено вимоги наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ – перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповіді на відзив позивач наполягав на правомірності своїх вимог та вказував на безпідставність доводів відповідача.
Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що позивачем за змістом поданої відповіді на відзив жодним чином не спростовано доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо виявлення факту порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та, навпаки, тільки підтверджено правомірність та обґрунтованість дій відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу за допущене порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне. 
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 за ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб марки Mercedes-benz, модель Atego1218, тип - спеціалізований вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Повна маса 11990 кг, маса без навантаження 6960 кг.
Згідно товарно-транспортної накладної №48-0033157 від 24.02.2025 автомобільним перевізником ОСОБА_2 за допомогою автомобіля Mercedes-benz, модель Atego1218, реєстраційний номер НОМЕР_2 , надавалися послуги з перевезення вантажу (вантажовідправник ФОП ОСОБА_3 / вантажоодержувач ФОП ОСОБА_4 ), пункт навантаження - АДРЕСА_1 . Вид перевезення - автоперевезення, водій ОСОБА_5 
24.02.2025 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №008299 від 24.02.2025 відповідно до графіку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області було проведено рейдову перевірку додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо транспортного засобу марки Mercedes-benz, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу громадянину ОСОБА_2 , автомобільний перевізник згідно товарно-транспортної накладної №48-0033157 від 24.02.2025 – ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 ..
В ході перевірки 24.02.2025 осадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області складено акт №АР097684.
За змістом Акту проведення перевірки №АР097684 від 24.02.2025 посадовою особою виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме "статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт"; При здійсненні внутрішніх перевезень вантажів згідно ТТН №48-0033157 від 24.02.2025 перевізник не забезпечив водія необхідними документами, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа (Т/з не обладнано тахографом), порушено вимоги наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ – перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Водієм акт підписано із зауваженнями, а саме: "Не згодний, тому що надав книжку водія".
У подальшому, а саме 28.02.2025 Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті направлено ОСОБА_1 , за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с.Пронозівка, рекомендованим листом повідомлення з повідомленням про вручення №0601117891694 лист-повідомлення №19143/36/24-25 від 27.02.2025 про призначення розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 18.03.2025 та необхідність з`явитися до Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області для участі у розгляді справи та надання відповідних пояснень/заперечень.
Повідомлення №0601117891694 було доставлено до відділення с. Пронозівка 04.03.2025, однак, у зв`язку було повернуто відправнику із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".
18.03.2025 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитром Ткаченком винесено постанову №153387, якою за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" постановлено стягнути з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.
Позивач не погоджується із вказаною постановою відповідача, вважає її протиправною, у зв`язку із чим звернувся із цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про транспорт" №232/94-ВР нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті, є обов`язковими для власників транспорту і громадян, які
користуються послугами транспорту та шляхами сполучення.
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами – суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" (далі – Закон №2344-ІІІ).
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Положення Закону №2344-ІІІ визначають можливість застосування штрафів до осіб, які порушують визначені законодавством вимоги.
Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі – Положення №103) Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті, одним із основних завдань якого є здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103).
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - рейдова перевірка) визначена Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі – Порядок №1567).
Положеннями Порядку №1567 врегульовано, що:
- рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. (пункт 2);
- рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку (пункт 4).
За приписами пункту 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Крім того, відповідно до пункту 16 Порядку №1567 використання спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис “Укртрансбезпека”; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів; використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення; здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України “Про автомобільний транспорт” (далі - Закон № 2344-ІІІ).
На підставі частини першої статті 5 Закону № 2344-ІІІ, основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.
Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Положення Закону № 2344-ІІІ визначають можливість застосування штрафів до осіб, які порушують визначені законодавством вимоги. За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до статті 60 Закону № 2344-ІІІ, є адміністративно - господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.
Згідно з положеннями статті 34 Закону № 2344-ІІІ, автомобільний перевізник повинен, зокрема: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів.
Статтею 48 Закону № 2344-ІП обумовлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж інші документи, передбачені законодавством.
Крім того, відповідно до частини другої статті 49 Закону № 2344-ІІІ, водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Виходячи зі змісту цієї норми Закону, перелік документів, які повинен мати водій для здійснення вантажних перевезень, зазначений у статті 48 Закону № 2344-III не є вичерпним, до таких документів належать також інші документи, передбачені законодавством.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі Положення №340 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 1.3 якого визначено, що це Положення поширюється на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі Інструкція №538), відповідно до пункту 1.4 якої її дія поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 1.4 Інструкції №385 терміни вживаються у такому значенні:
контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;
картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;
тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.
Умови використання тахографів передбачені розділом III Інструкції № 385. 
Відповідно до пунктів 3.1, 3.3, 3.5, 3.6 розділу ІІІ Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, виробники транспортних засобів, автомобільні перевізники, водії та ПСТ використовують тахографи, тахокарти, картки до цифрових тахографів, тип яких затверджено відповідно до вимог ЄУТР.
Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу автомобільного перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Автомобільні перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Автомобільні перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа; дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом; наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Системний аналіз вказаних норм свідчить, що вантажні автомобілі, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом. А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-III , обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт (або картки водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом) (реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв).
Автомобільний перевізник (у тому числі юридична особа, яка здійснює перевезення вантажу за власний кошт), здійснюючи внутрішні перевезення вантажу, зобов`язаний забезпечити наявність у водія транспортного засобу, обладнаного тахографом, при собі всіх документів, передбачених пунктами 3.3, 3.6 Інструкції №385, зокрема, у даному випадку, наявності при собі у водія транспортного засобу протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу.
Згідно із пунктом 6.1 Положення №340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Пунктом 6.3 Положення №340, визначено, що водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф.
Системний аналіз цих норм свідчить, що вантажні автомобілі повною масою понад 3,5 тон, які використовуються суб`єктами господарювання для внутрішніх перевезень вантажів в обов`язковому порядку повинні бути обладнані діючим та повіреним тахографом.
З урахуванням вищевикладеного суд зазначає, що положеннями статті 48 Закону №2344-III передбачено необхідність наявності як у перевізника, так і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом (або копію графіка змінності водіїв), передбачено Інструкцією №385 та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010.
Слід зауважити, що позивач не заперечує факту відсутності у водія роздруківки даних роботи тахографа та вважає, що достатньо лише мати при собі індивідуальну контрольну книжку водія, що у свою чергу не відповідає вимогам пункту 6.3 Положення №340, оскільки повна маса транспортного засобу марки Mercedes-benz, модель Atego1218, реєстраційний номер НОМЕР_2 - 11990 кг.
Однак, саме на автомобільного перевізника покладається обов`язок згідно з пунктом 3.5 Інструкції № 340 забезпечити водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, та протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
А для водія такого автомобіля, крім оформлення документів, визначених приписами статті 48 Закону № 2344-ІІІ, обов`язковою також є наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнених тахокарт (реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв) або картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні перевезень пасажирів (зокрема встановлено обов`язок водіїв роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.).
За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 31.07.2024 у справі № 440/5873/23, при здійсненні визначених законодавцем відповідних вантажних перевезень транспортний засіб повинен бути обладнаний діючим та повіреним тахографом за для контролю швидкості здійснення перевезення, режиму праці та відпочинку водіїв; приписи стосовно тахографу визначені законодавцем, перш за все, за для уникнення аварійних ситуацій на дорозі та забезпечення належних трудових прав водіїв, зокрема, права на відпочинок, тобто приписи щодо належної роботи тахографа є не забаганкою законодавця, вони виконують функцію створення безпечних умов на дорозі.
У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водієм транспортного засобу матеріалами та відомостями складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено, що на момент перевірки автомобільний перевізник забезпечив водія необхідними документами, а саме відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа (Т/з не обладнано тахографом).
Стосовно посилань позивача, що останній у 2025 році надав свій автомобіль в користування громадянину ОСОБА_5 , суд зазначає, що згідно товарно-транспортної накладної №48-0033157 від 24.02.2025, водієм транспортного засобу Mercedes-benz, модель Atego1218, реєстраційний номер НОМЕР_2 вказано - ОСОБА_5 , у свою чергу автомобільним перевізником являвся - ОСОБА_2 , яким надавалися послуг з перевезення вантажу - ФОП ОСОБА_3 .
Відносно тверджень позивача, що водієм надано при перевірці індивідуальну контрольну книжку, суд звертає увагу, що наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.12.2024 № 1432 пункт 6.3 розділу VI Положення №340 викладено в такій редакції: "6.3. Водій, що керує ТЗ, на автобусних маршрутах протяжністю до 50 км включно, вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв, або використовувати діючий та повірений тахограф".
З огляду на вищевикладене індивідуальну контрольну книжку ведуть водії, які керують вантажними автомобілями з повною масою до 3,5 тонн включно.
У свою чергу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 маса без навантаження транспортного засобу марки Mercedes-benz, модель Atego1218, тип - спеціалізований вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_2 - 11,990 тон.
Щодо посилань позивача на неповідомлення його про дату, час та місце розгляду справи про порушення та проведення розгляду справи за його відсутності, як на підставу, що також свідчить про протиправність прийнятої постанови, то суд зазначає, що відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.
Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).
У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Виходячи з аналізу вказаних вище норм Порядку №1567 ці норми покладають на органи Укртрансбезпеки обов`язок саме щодо направлення повідомлення суб`єкту господарювання, при цьому, обов`язку щодо перевірки отримання такого повідомлення вони не передбачають. Так само нормами Порядку №1567 не передбачено й обов`язку контролюючого органу здійснювати перевірку правильності адреси, вказаної перевізником при реєстрації суб`єктом господарювання.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 01.03.2018 у справі №820/4810/17, де в пункті 31 зазначено: "Додатково колегія суддів зазначає, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу".
Як слідує з матеріалів справи, повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт №19143/36/24-25 від 27.02.2025, в якому зазначено дату, час та місце розгляду справи (у приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області з 10 до 12 години 18.03.2025), надіслано Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області на адресу ОСОБА_6 : 39040, Полтавська область, Кременчуцький район, с.Пронозівка.
Повідомлення було доставлено до відділення с. Пронозівка 04.03.2025, однак, було повернуто оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області через невручення адресату за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта".
18.03.2025 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитром Ткаченком винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №153387, якою до ОСОБА_1 , на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000,00 грн за допущення порушення статі 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" (згідно акту проведення перевірки №097684 від 24.02.2025).
Примірник постанови разом із супровідним листом за №25186/36/24-25 від 19.03.2025 відповідно до списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих були надіслані рекомендованим листом з повідомленням №0601117912616 на адресу позивача 39040, Полтавська область, Кременчуцький район, с.Пронозівка , однак були повернуті оператором поштового зв`язку на адресу Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області за закінченням терміну зберігання, що підтверджується роздруківкою даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта».
Відтак, суд вважає, що у спірному випадку Відділом державного нагляду (контролю) у Полтавській області в повній мірі дотримано вимоги Порядку №1567 щодо належного повідомлення автомобільного перевізника про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та направлення постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Стосовно тверджень позивача, що постанова винесена відносно ОСОБА_7 , а не ОСОБА_1 , суд зазначає, що як слідує з матеріалів справи рнокпп позивача НОМЕР_3 , що відповідає відомостям Акту перевірки №АР097684 від 24.02.2025 та постанови №153387 від 18.03.2025.
Вищевикладене свідчить лише про помилкове зазначення імені позивача, що також підтвердив і відповідач у відзиві на позов.
У свою чергу за вимогами Закону України "Про автомобільний транспорт" саме до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, яким згідно товарно-транспортної накладної №48-0033157 від 24.02.2025 являвся позивач.
Суд також зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 (адміністративне провадження №К/9901/18215/19), від 22.05.2020 у справі № 825/2328/16.
Посилання позивача у позові, що станом на дату подання позовної заяви автомобіль уже був обладнаний тахографом не спростовує порушення встановлені 24.02.2025 під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Таким чином, адміністративний позов є необґрунтований та задоволенню не підлягає.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 2-10, 72-77, 139, 229, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, 

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (код ЄДРПОУ 39816845, проспект Перемоги, 14, м. Київ), Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області (вул. Європейська, 155, м. Полтава) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя	 	С.О. Удовіченко