ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/27118/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 в адміністративній справі №160/27118/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлені листом №0400-010307-8-1/167663 від 04.09.2025 щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 30.03.1999 по 19.03.2000, з 21.03.2005 по 17.04.2005;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.08.2025 зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 періоди роботи з 30.03.1999 по 19.03.2000, з 21.03.2005 по 17.04.2005, з 01.08.2025 перерахувати пенсію за віком позивача ОСОБА_1 , із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 30.03.1999 по 19.03.2000, з 21.03.2005 по 17.04.2005 та виплатити її, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.08.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Рішенням №912400172851 від 08.08.2025 позивачу призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 01.08.2025 та зазначено, що страховий стаж становить 27 років 6 місяців 28 днів, пільговий стаж за Списком №1 становить 7 років 01 місяців 24 дні. Однак, з виписки про періоди страхового стажу вбачається, що до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди роботи позивача з 30.03.1999 по 19.03.2000, з 21.03.2005 по 17.04.2005 на посаді двіревим; машиністом електровоза тушильного вагону в коксовому виробництві (коксовий цех №2) в ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» Коксохімічне виробництво, згідно довідки від 14.06.2006 №99. Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом №26/08-С про надання інформації щодо незарахованих періодів роботи позивача. У відповідь на адвокатський запит отримано лист №0400-010307-8/167663 від 04.09.2025, відповідно до якого відповідач повідомив про відсутність підстав для зарахування означених періодів роботи. Позивач із такою позицією відповідача не погоджується, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач зазначає, що при призначенні пенсії Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не у повному обсязі розраховано страховий стаж позивача, а саме: не враховано до пільгового стажу періоди роботи з 30.03.1999 по 19.03.2000, з 21.03.2005 по 17.04.2005.
26.08.2025 представником позивача скеровано до Головного управління Пенсійного фонду України адвокатський запит №26/08-С від 26.08.2025 щодо надання інформації про підстави незарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 30.03.1999 по 19.03.2000 та з 21.03.2005 по 17.04.2005 в ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» Коксохімічне виробництво, згідно довідки №99 від 14.06.2006.
Листом від 04.09.2025 №0400-010307-8/167663 «Про надання відповіді» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області представнику позивача повідомлено про те, що у пенсійній справі позивача наявна довідка, підтверджуюча пільговий характер робіт, від 14.06.2006 №99, видана ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» Коксохімічне виробництво, за період роботи з 10.11.1998 по 24.05.2006. Атестація робочих місць за умовами праці на ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» проведена згідно наказів: № 189 від 29.03.1994, № 417 від 20.03.2000, № 300 від 18.04.2005, тому, до пільгового стажу роботи за Списком № 1 не зараховано періоди роботи з 30.03.1999 по 19.03.2000 та з 21.03.2005 по 17.04.2005.
Позивач із такою позицією відповідача не погоджується, що стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Підпунктом 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначені документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а саме:
довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;
документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).
Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка. Це ж передбачено і п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Відповідно до вказаного Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п.20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Таким чином, трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і лише у разі відсутності в ній відповідних записів та наявності неточностей про періоди роботи, особа, що звертається за призначенням пенсії, на підтвердження стажу роботи, повинна надати інші документи.
Видана позивачу довідка ВАТ «Міттал Стіл Кривий Ріг» Коксохімічне виробництво від 14.06.2006 №99 про підтвердження особливого характеру або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії, містить відомості, передбачені пунктом 20 Порядку №637. У довідці зазначено інформацію щодо проведення атестації робочих місць з посиланням на відповідні накази та первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (за результатом атестації наказ №189 від 29.03.1994, розпорядження №393 від 02.08.1999, наказ №417 от 20.03.2000, наказ №300 від 18.04.2005, постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36). Доказів того, що зазначена довідка оскаржувалася у судовому порядку та визнавалась недійсною, матеріали справи не містять.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у спірні періоди з 30.03.1999 по 19.03.2000 та з 21.03.2005 по 17.04.2005 позивач працював повний робочий день за професією, що передбачена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, розділ ІV «Виробництво коксопродуктів» підрозділ 1 «Коксове, пекококсове та термоантрацитове виробництва» позиція 4.1а робітники: двереві, машиністи електровозів гасильних вагонів.
Крім того, означені періоди роботи підтверджено записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 28.07.1992:
10.11.1998 прийнятий в коксовий цех №2 дверевим 5 розряду, наказ №581 від 10.11.1998 (запис №13);
01.11.2000 переведений машиністом електровозу гасильного вагону 6 розряду коксового цеху №2, розпорядження №23 від 30.10.2000 (запис №14);
25.05.2006 переведений в ремонтно-механічний цех слюсарем-ремонтником 4 розряду механослужби, наказ №42 від 25.05.2006 (запис №17);
25.07.2006 звільнений за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, наказ №91 від 25.07.2006 (запис №18).
Як правильно з`ясовано судом першої інстанції, період роботи до пільгового стажу позивача пенсійним органом не зараховано з причини відсутності відомостей про проведення атестації робочого місця позивача за умовами праці у вказаний період.
Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до п. 10 вказаного Порядку, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
За приписами п.4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4.3 Порядку №383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Отже своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Що стосується документів про підтвердження атестації робочих місць, відповідно до ст. 13 Закону України «Про охорону праці», пункту 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, роботодавці зобов`язані проводити атестацію робочих місць за умовами праці.
При цьому законодавець поклав відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, організацій.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року №41.
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Отже, Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
В даному випадку у спірний період позивач працював на посадах, які передбачені Списком №1, що пенсійним органом не заперечується, і засвідчено записами у його трудовій книжці.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією пенсійного органу, оскільки відповідно до наведеного вище правового регулювання атестація дійсно має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць строки, втім відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації (абз.2 п.4 Порядку проведення атестації).
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи з 26.05.2000 по 05.04.2001 на Запорізькому металургійному комбінаті «Запоріжсталь», чим допустив протиправну бездіяльність, як то правильно зазначено судом першої інстанції.
Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення адміністративного позову.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 в адміністративній справі №160/27118/25 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.11.2025 в адміністративній справі №160/27118/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко