Справа № 634/1314/25 
Провадження № 2/634/152/26 
Категорія 69

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року 
Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді – Зимовського О.С., 
за участю секретаря – Лісняк С.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Сахновщина Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, 

встановив:
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування якого зазначив, що 21.02.2019 Сахновщинський районний суд Харківської області у справі № 634/183/19 видав судовий наказ, яким з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно але неменше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Позивач перебуває у офіційному шлюбі і від вказаного шлюбу у нього народилась донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку зі зміною сімейного стану, а саме народженням другої дитини у нього збільшився обсягу матеріальних зобов`язань. Також мати позивача ОСОБА_5 має гіпертонічну хворобу ІІ стадії та потребує постійного лікування. Позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовий частині НОМЕР_1 . Від виконання аліментних зобов`язань він не ухиляється. З огляду на викладене, вважає, що фінансове навантаження на позивача істотно збільшилось, тому необхідно зменшити розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу), що відповідатиме принципам розумності та справедливості, не порушуватиме право дитини та забезпечить стабільне й подальше належне виконання ним аліментних зобов`язань. 
Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.01.2026 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 02.04.2026 закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, позовні вимоги не визнає, оскільки зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Також у позовній заяві позивачем не доведено неможливість матеріально утримувати обох дітей на належному рівні, та що таке утримання призведе до його скрутного матеріального становища.
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності, встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
21.02.2019 року судовим наказом Сахновщинського районного суду Харківської області з ОСОБА_1 на користь стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно але неменше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
Згідно копії військового квитка серія НОМЕР_2 від 12.05.2024, ОСОБА_1 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ., матір`ю ОСОБА_1 зазначена ОСОБА_6 .
З цифрової копії актового запису про народження вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . інформація про батьків ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 07.06.2022, ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_7 . 
Відповідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 13.09.2026, батьками ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .
Згідно копії довідки КНП «ЦПМСД Сахновщинської селищної ради Берестинського району Харківської області» від 12.12.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , знаходиться на «Д» обліку з приводу гіпертонічної хвороби ІІ стадії і потребує постійного лікування. 
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що він сплачує аліменти на одну дитину і також несе витрати на утримання другої дитини та матері яка хворіє, а розмір аліментів, який він сплачує є високим та викликає суттєві труднощі під час їх регулярної сплати.
Однак, позивачем відомості про свої доходи до суду не надано. Так само ним не надано доказів того, що фактично з нього утримуються аліменти на утримання дитини за вищевказаним судовим рішенням.
При цьому суд зауважує, що наявність на утриманні позивача ще однієї дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів без доведення погіршення майнового становища позивача. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2021 року у справі №554/3355/20.
Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20.
Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.
Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Утримання інших осіб впливає на матеріальне становище утримувача.
Матеріали справи свідчать про те, що позивач має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася до видачі судового наказу про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини ОСОБА_8 , тому обставина щодо зміни сімейного стану на яку посилається позивач як на підставу про зменшення аліментів є безпідставною.
Щодо зміни матеріального стану позивача у зв`язку з хворобою матері ОСОБА_5 яка має гіпертонічну хворобу ІІ стадії та потребує постійного лікування. Позивачем не надано належних доказів щодо понесених ним витрат на лікування та утримання матері.
Позивач не довів перед судом, належними та допустимими доказами свої позовні вимоги. 
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову.
При цьому суд вважає, що найвищі інтереси дитини є пріоритетними як для суду, так і для батьків, оскільки дитина в силу свого віку не може самостійно захищати свої інтереси та вказаний обов`язок покладається не лише на батьків, а й на державу також.
Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати покласти на позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Суддя: