Справа № 169/553/26
Провадження № 2/169/600/26

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року       селище Турійськ 

Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого Тітівалова Р. К.,
з участю
секретаря судового засідання Веремчук Л. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

01 червня 2026 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (далі – ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позов мотивований тим, що 23 березня 2025 року ОСОБА_1 уклала із Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі – ТОВ «ФК «ЛІНЕУРА УКРАЇНА») договір № 5404524 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, право вимоги за яким на підставі договору факторингу від 28 листопада 2025 року перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином умов договору у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 25377,68 гривень, позивач просив стягнути з відповідачки зазначену суму заборгованості та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 105, 106), у позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі (а. с. 14).
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та судовим оголошенням (а. с. 104, 107), про причини неявки суд не повідомляла, відзив на позов не подавала.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд ухвалою від 30 червня 2026 року постановив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 23 березня 2025 року звернулася до ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» з метою отримання кредиту та того ж дня уклала із ним договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5404524 (далі – Договір) (а. с. 17-30).
Договір, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачкою за допомогою електронного цифрового підпису (а. с. 30-33).
Згідно з пунктами 1.2., 1.3., 1.4.1., 1.4.2. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 – повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.
Сума погодженого сторонами Договору кредиту становить 6000 гривень, строк кредитування – 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 10 днів, стандартна процентна ставка – 0,95 % в день, та знижена процентна ставка – 0,01% в день.
Відповідно до пункту 2.1. Договору кредит надається в безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , реквізити якої надані останньою кредитодавцю з метою отримання кредиту.
Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (пункт 3.1. Договору).
Пунктом 4.5. Договору передбачено, що повернення кредитної заборгованості клієнтом, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому Договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в Договорі та/або на вебсайті поточні рахунки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» в національній грошовій одиниці України – гривні.
На виконання умов Договору від 23 березня 2025 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01, укладеного 12 березня 2019 року з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», перерахувало кошти в сумі 6000 гривень на банківську картку відповідачки № НОМЕР_2 (номери транзакцій в системі іPay.ua 688677827) (а. с. 35).
Відповідно до повідомлення Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 12 червня 2026 року банківська картка № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ) емітована на ім`я відповідачки ОСОБА_1 , 23 березня 2025 року на належну відповідачці картку зараховано 6000 гривень (а. с. 114-116).
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», надавши відповідачці кредит, свої зобов`язання за Договором виконало.
З наданого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» розрахунку видно, що заборгованість ОСОБА_1 за Договором станом на 28 листопада 2025 року становить 22107,68 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 5999,98 гривень, заборгованості за відсотками – 13107,7 гривень, та заборгованості за пенею – 3000 гривень (а. с. 36-39).
Наведені обставини свідчать про те, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримана письмова форма укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. 
Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У частині першій статті 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відступлення права вимоги по суті – це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
З матеріалів справи видно, що 28 листопада 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладений договір факторингу № 28/11/2025 (а. с. 43- 53).
Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступити ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або викикне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Зобов`язання по оплаті договору факторингу фактором повністю виконані (а. с. 54).
Відповідачка ОСОБА_1 є у витязі з Реєстру боржників до Договору факторингу № 28/11/2025 від 28 листопада 2025 року під №976 і загальна сума її заборгованості становить 22107,68 гривень.
Аналіз наведених норм матеріального права та обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 5404524 від 23 березня 2025 року укладеними між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 .
З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 5404524 від 23 березня 2025 року становить 25377,68 гривень, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 5999,98 гривень, заборгованість за відсотками – 19377,7 гривень (а. с. 10).
Розрахунок заборгованості є детальним та відповідає умовам кредитного договору.
Враховуючи, що відповідачка фактично отримала кредитні кошти та використовувала їх, що й було предметом укладеного між сторонами договору, проте порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме – в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів і процентів за користування ними, то суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми заборгованості за кредитним договором є підставними і підлягають до задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень позивач надав копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, акт №20017 прийму-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, рахунок на оплату № 20017-26/05-2026 від 26 травня 2026 року, заявка № 20017 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 від 18 вересня 2020 року та ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 2212807 від 26 травня 2026 року (а. с. 55-62).
Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. 
Відповідачка відповідно до положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляла, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовувала. 
Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень та судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок. 
На підставі викладеного, статей 516, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 639, 1048, 1054, 1056-1, 1077 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 133, 137, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5404524 від 23 березня 2025 року в розмірі 25377 (двадцять п`ять тисяч триста сімдесят сім) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок, з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 5999 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок, заборгованість за відсотками – 19377 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених Цивільним процесуальним кодексом України строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», адреса місця знаходження: вулиця Набережно- Корчуватська, 27, приміщення 2, місто Київ, код ЄДРПОУ 44559822.
Представник позивача: Столітній Михайло Миколайович, адреса місця знаходження: вулиця Короленка (Чорних Запорожців), 60Б/93, м. Бровари, Київська область.
Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Повне рішення складене 30 червня 2026 року.

Головуючий