Справа № 756/8151/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Марціцкої І.Б.
за участі секретаря судового засідання Пазірович Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовлі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 7521404 від 07.08.2024 року у розмірі 49 224,68 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що 07.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі Договір про надання споживчого кредиту № 7521404, згідно з умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 17 000,00 грн. строком на 345 днів із річною процентною ставкою 7356,25 %. Кредитодавець виконав свої зобов`язання та надав вказану суму позичальнику. 
Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 49 224,68 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту 15980,00 грн, заборгованість за процентами у розмірі 26146,68 грн., 798 грн. – комісія, 6300 грн. – заборгованість за неустойкою.
Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позов.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов та заперечень не подав. 
Тому, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.
На підтвердження виконання кредитодавцем переддоговірного обов`язку щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця, до позовної заяви долучено копію паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 203362.
07.08.2024 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали в електронній формі Договір про надання споживчого кредиту № 7521404, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 817728, що підтверджується паперовою копією цього договору.
За умовами договору № 7521404, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених Договором на строк визначений договором надати Позичальнику грошові кошти в сумі визначеній п.2.1 Договору кредит, Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів у строки визначені Договором. Сума кредиту 17 000 грн. Строк кредиту 345 днів. Річна процентна ставка 7356,25 %.
Згідно з п.2.1 Договору реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для надання коштів  НОМЕР_1 
Відповідно до квитанції LiqPay ID платежу 2500119211 07.08.2024 ТОВ «Мілоан» перерахувало згідно договору 7521404 17000 грн. на картку НОМЕР_2 .
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальний розмір заборгованості за договором становить 49 224,68 грн, з яких: 15 980,00 грн — залишок заборгованості за тілом кредиту; 26 146,68 грн — залишок заборгованості за процентами; 798,00 грн — комісія; 6 300,00 грн — неустойка.
Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Так, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як слідує із розрахунку наданного позиваем, відповідач частково виконував зобов`язання за договором, сплативши загалом 13 426,80 грн. Таким чином, сума обґрунтованої заборгованості за тілом кредиту та процентами становить 42 126,68 грн. (15980,00+26146,68).
Оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту та процентами в розмірі 42 126,68 грн.
Стосовно вимог позову про стягнення штрафних санкцій (неустойки) в розмірі 6 300,00 грн, суд зазначає, що такі вимоги не підлягають задоволенню. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, в період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грового зобов`язання за договором, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого триває. Таким чином, у задоволенні вимог про стягнення неустойки належить відмовити.
Щодо вимог про стягнення комісії у розмірі 798,00 грн, суд зазначає, що позивач у договорі не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх послуг Кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту та його обслуговуванням. Тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію є нікчемними відповідно до частини першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відтак, вимоги про стягнення комісії є протиправними та задоволенню не підлягають.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд покладає судовий збір на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір задоволених позовних вимог становить 
85,58 % (42126,68?100/49224,68);
2422,40 грн?85,58%=2073,10 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
В силу приписів ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, позивачем не долучено доказів, які б підтверджували те, що такі витрати мали місце, тобто в матеріалів справи не має договору про надання правничої допомоги, акту приймання-передачу робіт, розрахункових документів, які б підтверджували здійснення оплати, тощо. Не вказані такі документи і в додатках до позовної заяви. 
Відповідно вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу не підлягають до задоволення, 
Керуючись ст. ст. 141, 264, 265, 279, 280 ЦПК України, суд —
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» заборгованість за кредитним договором № 7521404  від 07.08.2024 у розмірі становить 42 126,68 грн. з них: 15980,00 грн. по тілу та 26146,68 грн. процентів.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» судовий збір в розмірі 2073,10 грн.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Теребовлянським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.Б. Марціцка