Справа № 749/230/26
Номер провадження 2/749/305/26 

Р І Ш Е Н Н Я  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
27 квітня 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді Чигвінцева М.С.
за участі секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Сновськ в порядку спрощеного позовного провадженняцивільну справу №749/230/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 1969853 про надання споживчого кредиту від 21.12.2024 року в сумі 46799,95 грн., судового збору в розмірі 2662,40 грн. та понесених витрат на правову допомогу в розмірі 16000 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» посилалось на те, що 21.12.2024 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір № 1969853 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн. строком на 360 календарних днів, шляхом перерахування їх на банківську карту позичальника зі сплатою відсотків.
26.11.2025 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №26-11/25, за умовами якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передало позивачеві право вимоги за кредитним договором №1969853.
Посилаючись на те, що за умовами вказаного договору про відступлення права вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» прийняв належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1969853 у розмірі 46799,95 грн., а також те, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, останнім заборгованість за кредитним договором непогашена, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 23.02.2026 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
Суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
21.12.2024 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено договір №1969853 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого останньому надано грошові кошти в розмірі 12 000 грн. строком на 360 днів за пільговою процентною ставкою 1 % за кожен день користування кредитом.
Вказаний договір про надання споживчого кредиту укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи – веб сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.
Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
21.12.2024 р. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» на виконання кредитного договору перерахувало на вказану відповідачем у договорі картку № № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 12 000 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення».
26.11.2025 р. між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №26-11/2025, згідно з яким ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступає ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитним договором №1969853.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором, вбачається, що станом на 27.11.2025 р. в ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 46799,95 грн., яка складається з основного боргу 11999,96 грн., нарахованих відсотків 28799,99 грн. та штрафних санкцій у розмірі 6000,00 грн..
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.ст. 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Судом встановлено, що 06.05.2024 р. відповідачем із застосуванням електронного підпису було укладено в електронній формі договір №1485551про надання споживчого кредиту на суму кредиту 12 000 грн., строк кредитування 360 днів, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію».
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Тобто, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною 1 статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 отримав кошти за договором про споживчий кредит № 1485551, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договором, отримані в кредит кошти не повернув, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» щодо стягнення суми заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками на загальну суму в розмірі 46799,95 грн.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованість за штрафом 6 000 грн., суд приходить до наступного.
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до положень п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Враховуючи, що позивачем нараховано штраф у розмірі 6 000 грн. за кредитним договором в період дії воєнного стану, то вимоги про його стягнення задоволенню не підлягають.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог (87,18%) з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2321,08 грн.
За правилами ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правову допомогу у розмірі 16 000 гривень, які представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024 р., заявку на надання юридичної допомоги №989 від 01.01.2026 р., витяг з Акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 р.
Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, пропорційність задоволених позовних вимог (87,18%), обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 974,40 гривень (8000/100*87,18).
Керуючись ст.ст.13,76-89,258,263-265,271-273,354-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором № 1969853 про надання споживчого кредиту в розмірі 40 799 (сорок тисяч сімсот дев`яносто дев`ять) грн. 95 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (код ЄДРПОУ 42640371, м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521) судові витрати у розмірі 2 321 (дві тисячі триста двадцять одна) грн. 08 коп. судового збору та 6 974 (шість тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн. 40 коп. витрати на правничу допомогу.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя         М.С. Чигвінцев