ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/11149/26
Провадження № 33/820/435/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника – адвоката Стешіної Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2026,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн. (тридцять чотири тисячі гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
За постановою суду ОСОБА_1 , діючи повторно протягом року, 03 квітня 2026 року о 20 год. 45 хв., по просп. Миру, 61/2, в м. Хмельницькому, керувала автомобілем "Mercedes-Bens", номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовилася від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за ч.2 ст. 130 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Апелянт вважає, що вказана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм закону, оскільки, на підтвердження вчинення нею повторно, протягом року, адміністративного правопорушення, суд посилається на наявність постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.09.2025, у справі 686/24562/25, вказуючи, що вона є чинною, як на час вчинення правопорушення (03.04.2026) так і на теперішній час (прийняття постанови суду від 27.04.2026). Проте, постанова суду від 02.09.2025р., яка наявна в матеріалах справи, не містить відмітки про набрання законної сили. Апелянт вважає, що за таких обставин працівники поліції безпідставно склали протокол про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки на момент складання протоколу у працівників поліції були відсутні відомості про вчинення нею, протягом року, правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час складання протоколу вона повідомляла працівникам поліції, що не притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в суд її не викликали, повісток не отримувала, виконавче провадження про стягнення з неї штрафу не відкрито. Апелянт звертає увагу суду, що вказуючи на постанову інспектора УПП в Хмельницькій області Карпова В.В. серії ЕНА 6961503 від 03.04.2026 про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, як на доказ повторності вчинення нею правопорушення, суд першої інстанції взагалі не досліджував чи вказана постанова є чинною, чи оскаржувалась нею.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Стешіної Т.М., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП наступає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції, пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Згідно з вимогами ч.ч. 2,3, ст.266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Положеннями п. 2, 3, розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 07.11.2015 року № 1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновок суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.
Так, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовані факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та її відмови від проходження відповідно до встановленого порядку (ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735), огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- даними акту огляду щодо наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук);
- постановою інспектора УПП в Хмельницькій області Карпова В.В. серії ЕНА № 6961503 від 03.04.2026 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП, за керування транспортним засобом у вищевказаних місці та час, не подавши сигналу світловим покажчиком повороту, відповідного напрямку, при повороті праворуч, та будучи позбавленою права керування транспортними засобами;
- відеозаписами, на яких зафіксовані обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
Відповідно до матеріалів справи повторність вчинення ОСОБА_1 протягом року порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними довідки відділу адміністративної практики УПП в Хмельницькій області та постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2025 року (справа № 686/24562/25), яка в силу положень ст. 294 КУпАП, на час повторного вчинення ОСОБА_1 , 03 квітня 2026 року, правопорушення була, та на теперішній час, є чинною.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що повторність вчинення нею адміністративного правопорушення не була, належним чином, доведена, оскільки постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2025 року не містить відмітки про набрання законної сили, є безпідставними.
Сам по собі факт відсутності на копії судового рішення відмітки про набрання ним законної сили не свідчить про те, що таке рішення не набрало законної сили або не може бути використане як доказ у справі. При вирішенні питання про наявність повторності суд виходить із фактичного існування постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 вересня 2025 року (справа № 686/24562/25) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а також відсутності будь-яких належних доказів її скасування чи зміни, в установленому законом порядку.
Не заслуговують на увагу й доводи апелянта про те, що працівники поліції не мали підстав складати протокол за ч. 2 ст. 130 КУпАП через відсутність у них інформації щодо попереднього притягнення її до адміністративної відповідальності.
Правильність кваліфікації дій особи остаточно перевіряється судом під час розгляду справи, на підставі всіх досліджених доказів, а не виключно виходячи з обсягу інформації, якою володів поліцейський, на момент складання протоколу. Встановлення судом факту повторного протягом року вчинення правопорушення є достатньою правовою підставою для кваліфікації дій особи за ч. 2 ст. 130 КУпАП та притягнення її до адміністративної відповідальності.
Посилання апелянта на те, що вона повідомляла працівникам поліції про не притягнення її до адміністративної відповідальності не впливають на законність постановленого судом рішення. 
Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив чинність постанови інспектора поліції серії ЕНА №6961503 від 03 квітня 2026 року. Зазначена постанова не була покладена в основу висновку про повторність вчинення адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, а лише досліджувалася судом серед інших матеріалів справи. При цьому жодних доказів її скасування чи визнання незаконною стороною захисту не надано.
Не можуть бути підставою для скасування постанови й твердження апелянта про те, що вона не була повідомлена про розгляд справи №686/24562/25, не брала участі у судовому засіданні та не отримувала копії постанови від 02 вересня 2025 року.
Вказані доводи фактично зводяться до незгоди з постановою у попередній справі та стосуються законності її ухвалення. Разом із тим, предметом апеляційного перегляду у цьому провадженні є законність постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а не перевірка законності іншого судового рішення, яке не було скасоване, у передбаченому законом порядку.
Крім того, сам по собі факт відсутності відкритого виконавчого провадження щодо стягнення штрафу не свідчить про те, що постанова суду не набрала законної сили або не існує. Відкриття виконавчого провадження залежить від вчинення відповідних процесуальних дій та не є юридичним фактом, з яким закон пов`язує набрання судовим рішенням законної сили.
Всупереч вищезазначеним доводам апелянта, апеляційний суд вважає данні доводи не обгрунтованими та способом ОСОБА_1 самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ОСОБА_1  та її захисником не надано, не здобуто таких і в процесі розгляду справи апеляційною інстанцією, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови, у межах апеляційної скарги, не вбачається. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а:

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2026 стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а її апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду      Л.М. Кулеша