Справа № 446/1679/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Котормус Т. І.
секретар судового засідання Карпа Г.М.

справа №446/1679/25,

учасники справи:
позивачі ОСОБА_1 ;
ОСОБА_2 ;
представник позивача ОСОБА_3 ;
відповідач Новояричівська селищна рада;
представник відповідача Петро Соколовський,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка-Бузька за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новояричівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:
22.07.2025 представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала до суду позовну заяву, в якій просить визнати за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ; визнати за позивачкою ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік та батько позивачів ОСОБА_4 , якому було надано дозвіл на будівництво житлового будинку та винесено для цього земельну ділянку. В подальшому ОСОБА_4 збудував такий будинок і йому було присвоєно відповідну адресу. Однак, після смерті ОСОБА_4 , позивачі не можцть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нотаріусом відмовлено у його видачі з тих підстав, що на таке майно відсутні правовстановлюючі документи. Вказує, що оскільки ОСОБА_4 здійснив будівництво житлового будинку, однак за життя не вводив такий в експлуатацію та не зареєстрував на будинок право власності, то визнання за позивачами права власності на таке майно, підлягає судовому захисту.
Ухвалою суду від 22.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, визначено її розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено судове засідання.
Ухвалою суду від 24.09.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою суду від 17.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заява про розгляд справи у її відсутності, позов просить задоволити.
Представник відповідача Новояричівської селищної ради Львівського району Львівської області в судове засідання також не з`явився, однак на адресу суду надійшла заява, у якій він просить суд справу розглядати без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Так, судом встановлено, що відповідно до Рішення виконавчого комітету Новояричівської селищної ради №118 від 10.01.1977 року «Про часткову зміну рішення » гр. ОСОБА_4 було надано у безстрокове користування для будівництва двоповерхового житлового будинку земельну ділянку площею 450 м2 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.25).
Згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку виданого 15.02.1978 року Виконавчим комітетом Новояричівської селищної ради на підставі рішення виконавчого комітету Новояричівської селищної ради №113 від 10.11.1977 року про відвід земельної ділянки гр. ОСОБА_4 було надано земельну ділянку площею 450 м2 по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального жилого будинку площею 58,8 кв.м. (а.с.26).
Судом також встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці ОСОБА_4 у 1975 році було збудовано житловий будинок АДРЕСА_2 .
Згідно довідки КП ЛОР "Червоноградське МБТІ" від 21.05.2024 №2756, станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на нерухоме майно, що за адресою АДРЕСА_1 не проводилась (а.с.34).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 21.07.2010, а.с.18).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 заповіт не складав.
Відповідно до Довідки №12-09/147 виданої 22.04.2024 року Новояричівською селищною радою за життя ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним до дня смерті проживали та були зареєстровані: дружина – ОСОБА_1 , дочка – ОСОБА_2 , онук – ОСОБА_5 , онука – ОСОБА_6 та син – ОСОБА_7 (а.с.33).
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 11.04.2022, а.с.19).
13.05.2024, позивачкою ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с.27-32).
Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після смерті чоловіка та батька, звернулися із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу, Робак Л.А. Приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Робак Л.А. було заведено спадкову справу проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно їм було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок і рекомендовано звернутися до місцевого суду.
Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, зокрема свідоцтвом про шлюб (а.с.20) та свідоцтвом про народження (а.с.21).
Вважаючи, що таке майно було споруджено спадкодавцем, однак на нього відсутні правовстановлюючі документи, позивачі просили суд визнати за ними право власності на житловий будинок в судовому порядку.
Розглядаючи дану справу, суд виходив з того, що позивачі є спадкоємцями до майна їх чоловіка та батька, що доводиться наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування згідно зі ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини, як визначено ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Положеннями ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Тобто спадкоємці за законом, за вказаних обставин, одержують право на спадкування почергово.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивач скористалась наданим ч. 1 ст. 1268 ЦК України правом, вирішив прийняти спадщину після смерті його батька.
З урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище норм і положень закону суд встановив, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дружиною та донькою померлого ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачі, як єдині спадкоємці до майна ОСОБА_4 , підставно просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у них відсутній.
Разом з тим, відповідно до частин другої, третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (з відповідними змінами) та іншими нормативними актами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 08.04.2020 у справі №361/7130/15.
Так, судом встановлено, що житловий будинок, розташований за спірною адресою, за життя спадкодавця не був введений в експлуатацію, а право власності на нього в установленому законом порядку не зареєстроване.
За таких обставин житловий будинок як об`єкт нерухомого майна у розумінні статті 181 ЦК України не виник, у зв`язку з чим право власності на нього не могло належати спадкодавцю та, відповідно, не може бути предметом спадкування.
Водночас, з урахуванням положень частини третьої статті 331 ЦК України, до моменту завершення будівництва та прийняття об`єкта в експлуатацію право власності виникає лише на будівельні матеріали та конструктивні елементи, використані у процесі зведення будинку.
Таким чином, до складу спадщини після смерті спадкодавця входять не права на об`єкт нерухомості, а права на будівельні матеріали, що були використані під час будівництва спірного житлового будинку.
Отже, з огляду на те, що житловий будинок не введений в експлуатацію, право власності на нього не зареєстроване, а об`єкт нерухомого майна як такий не виник, суд доходить висновку про наявність правових підстав для визнання за спадкоємцем, позивачами у справі права власності лише на будівельні матеріали та конструктивні елементи, використані під час його будівництва, з відмовою у визнанні права власності на житловий будинок.
За таких обставин, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а порушене право позивачів підлягає захисту у спосіб, який визначений законом та такий, який співвідноситься із характером існуючого порушення цивільного права.
Керуючись ст. 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. 258, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новояричівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задоволити частково.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ), в порядку спадкування за законом, після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких складається житловий будинок АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ), в порядку спадкування за законом, після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів, з яких складається житловий будинок АДРЕСА_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Новояричівської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно відмовити.
Повний текст рішення складено 23 червня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя         Т.І. Котормус