Справа № 650/3366/25
провадження № 2/650/983/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2026 року  Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Іщук Надія Ростиславівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить: розірвати договір оренди землі б/н від 11 грудня 2007 року зареєстрований від 11.12.2007 за №4АА002118-040771500014 зі змінами, в редакції згідно додаткової угоди від 28.12.2017 року № 700420, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 11823050, укладений між орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) та орендодавцем ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) щодо земельної ділянки площею 11,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005, що розташована за межами села Новорайськ на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) заборгованість з орендної плати за землю в розмірі 29852,55 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дві гривні 55 копійок), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), згідно договору оренди землі б/н від 11 грудня 2007 року зареєстрований від 11.12.2007 за №4АА002118-040771500014 зі змінами, в редакції згідно додаткової угоди від 28.12.2017 року № 700420, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 11823050.
Щодо судових витрат представник позивача просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ: 41101589, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) на користь позивача витрати понесені на сплату судового збору в сумі 1937,92 грн.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив такі доводи та обґрунтування.
Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 11,3 га з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами села Новорайськ на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області. Право власності підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХС № 018349 від 25 травня 2001 року.
11 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки, який зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що 11 грудня 2007 року в Державному реєстрі земель вчинено запис № 4АА002118-040771500014.
11 вересня 2015 року між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, за яким право оренди земельної ділянки перейшло до Приватного підприємства «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».
28 грудня 2017 року між позивачем, Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 700420 до договору оренди землі, за якою право оренди земельної ділянки перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а договір оренди викладено в новій редакції.
За умовами договору в редакції додаткової угоди в оренду передано земельну ділянку загальною площею 11,0300 га з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору визначено до 31 грудня 2027 року. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 238 058,74 грн, а орендна плата складає 4,18 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та підлягає сплаті до 31 грудня кожного року.
Представник позивача зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не виконало обов`язок зі сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки. За розрахунком позивача, розмір орендної плати за один рік становить 9 950,85 грн, а загальна заборгованість за три роки складає 29 852,55 грн.
Несплата орендної плати протягом трьох років є систематичним порушенням умов договору оренди землі та істотним порушенням прав орендодавця, який розраховував на своєчасне отримання плати за користування належною йому земельною ділянкою.
Представник позивача послався на статті 526, 530, 629, 651 ЦК України, статті 13, 21, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України та пункт «д» частини першої статті 141 ЗК України, які передбачають обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату та можливість розірвання договору оренди землі у разі систематичної її несплати.
Крім несплати орендної плати, представник позивача зазначив про неналежне використання орендарем земельних ділянок. Земельні ділянки не обробляються, що призводить до їх забур`янення та подекуди самозаліснення, а в подальшому може спричинити деградацію земель, їх виснаження та втрату родючих властивостей.
На підтвердження цих обставин представник позивача послався на відповідь Новорайської СВА, за якою земельні ділянки, що належать громадянам-власникам земельних часток (паїв) та перебувають в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», орендарем не використовуються, їх обробіток не здійснюється, орендна плата та податкові платежі не сплачуються.
Також у відповіді Новорайської СВА зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не брало участі в обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, які перебувають у його оренді. Обстеження та очищення земельних ділянок здійснювалися відповідними військовими групами з розмінування за ініціативою Херсонської ОВА в межах гуманітарного розмінування території громади, а вказані земельні ділянки не віднесені до ділянок, забруднених або ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами.
Представник позивача зазначив, що інші землекористувачі на території громади співпрацювали з військовими групами гуманітарного розмінування або проводили розмінування за власний рахунок, оскільки були зацікавлені у якнайшвидшому поверненні земельних ділянок у користування. Такі землекористувачі і надалі використовують власні або орендовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
На підтвердження можливості здійснення господарської діяльності на території громади представник позивача послався на відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛАЙФ 2023», яке з 2023 року обробляє земельні ділянки на території Новорайської ОТГ, за потреби залучає спеціалістів для обстеження земельних ділянок щодо виявлення вибухонебезпечних предметів та виплачує орендну плату орендодавцям.
Також представник позивача послався на відповідь Товариства з обмеженою відповідальністю «Додола 2021», яке після деокупації Херсонщини 11 листопада 2022 року відновило господарську діяльність на території Новорайської та Борозенської ОТГ. У разі потенційної загрози безпечному використанню земельних ділянок підприємство проводило їх огляд фахівцями, співпрацювало з Державним підприємством «Укроборонсервіс» та користувалося послугами гуманітарного розмінування. Орендна плата за 2023 та 2024 роки за договорами оренди землі виплачена повністю.
З огляду на ці обставини представник позивача вказав, що сільськогосподарські підприємства на території громади продовжують працювати, обробляють земельні ділянки, вирощують сільськогосподарську продукцію, сплачують податки та орендну плату орендодавцям. Тому невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» договірних обов`язків представник позивача пов`язує з небажанням здійснювати господарську діяльність на території Новорайської громади та ухиленням від виконання зобов`язань за договорами оренди землі.
З огляду на систематичну несплату орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, неналежне використання земельної ділянки та порушення прав орендодавця, представник позивача просить розірвати договір оренди землі від 11 грудня 2007 року, зареєстрований за № 4АА002118-040771500014, зі змінами в редакції додаткової угоди від 28 грудня 2017 року № 700420, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у розмірі 29 852,55 грн та судові витрати.
У відзиві на позов представник відповідача зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 та вважає позовні вимоги необґрунтованими.
Несплату орендної плати представник відповідача пов`язав із збройною агресією рф, введенням воєнного стану, тимчасовою окупацією частини території Херсонської області, бойовими діями, втратою доступу до земельних ділянок, техніки та майна підприємства, а також неможливістю безпечного використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням.
Представник відповідача зазначив, що 28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України підтвердила військову агресію рф проти України як форс-мажорну обставину. У зв`язку з цим товариство вважає, що орендар і надалі має обов`язок сплачувати орендну плату, однак у разі порушення строку її сплати через форс-мажорні обставини не може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої договором або законом.
Неможливість сплати орендної плати представник відповідача також обґрунтував частиною шостою статті 762 ЦК України, за якою наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає. Такими обставинами товариство вважає тимчасову окупацію території, бойові дії, потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та необхідність її розмінування.
На підтвердження втрати доступу до майна та неможливості здійснення господарської діяльності представник відповідача послався на кримінальне провадження № 42022232090000075 за частиною першою статті 438 КК України, у межах якого зафіксовано проникнення військових рф до підприємства та позбавлення працівників доступу до території і майна.
Також представник відповідача послався на рішення Господарського суду міста Києва у справах за позовами інших суб`єктів господарювання до рф, у яких встановлювалися обставини викрадення або знищення майна, що зберігалося у відповідача або перебувало за адресою: Херсонська область, Бериславський район, селище Новорайськ, вулиця Промислова, 3. Ці обставини, на його переконання, підтверджують наслідки окупації та неможливість нормального функціонування підприємства.
Територія, на якій розташована земельна ділянка, за доводами представника відповідача, є забрудненою вибухонебезпечними предметами та потребує проведення робіт з розмінування відповідно до Закону України «Про протимінну діяльність в Україні». Без проведення таких робіт обробіток земельної ділянки створює загрозу життю і здоров`ю працівників та унеможливлює ведення господарської діяльності.
Крім того, представник відповідача зазначив, що органи місцевого самоврядування Херсонської області неодноразово розглядали питання та приймали рішення щодо податкових пільг товариству як орендарю через війну, бойові дії та окупаційні заходи. Податкове законодавство, на його переконання, також підтверджує особливий режим плати за землю на відповідних територіях у період воєнного стану.
Щодо розміру орендної плати представник відповідача вказав, що дохід орендодавця від надання землі в оренду підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб у розмірі 18 % та військовим збором у розмірі 1,5 %, а орендар є податковим агентом. Тому розрахунок виплат, на його переконання, має здійснюватися з урахуванням утримання податків і зборів.
Також представник відповідача звернув увагу на питання індексації орендної плати та зазначив, що якщо порядок індексації не визначений договором, орендна плата має індексуватися на індекс споживчих цін, якщо договором не передбачено інший порядок індексації.
Окремо представник відповідача вказав на питання сплати судового збору та зазначив, що за подання позову, який має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір має сплачуватися за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а у разі об`єднання кількох немайнових вимог - за кожну таку вимогу окремо.
Представник відповідача послався на постанову Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24, у якій суд врахував тимчасову окупацію території Херсонської області, неможливість здійснення господарської діяльності на орендованих земельних ділянках, рішення органів влади щодо непридатності земель через потенційну загрозу їх забруднення вибухонебезпечними предметами та дійшов висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди землі і стягнення орендної плати за 2022-2023 роки.
З огляду на наведене представник відповідача вважає, що несплата орендної плати була спричинена обставинами непереборної сили та неможливістю безпечного використання земельної ділянки, за які Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не відповідає. Товариство не відмовляється від своїх зобов`язань, однак вказує на неможливість їх виконання у період тимчасової окупації, ліквідації її наслідків та до моменту повного розмінування земельної ділянки.
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідач не заперечив існування договірних відносин із позивачем та факт невиплати орендної плати, однак безпідставно пов`язав невиконання зобов`язань із відсутністю доступу до земельної ділянки, збройною агресією рф та обставинами непереборної сили.
Представник позивача вважає, що наведені у відзиві доводи та докази не підтверджують неможливість здійснення господарської діяльності і виконання зобов`язань за договором оренди землі, укладеним із позивачем.
Також представник позивача зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» здійснює відчуження прав оренди земельних ділянок на території Новорайської та Борозенської територіальних громад Бериславського району Херсонської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРЕМОГА-ПЛЮС», зокрема після пред`явлення позовних вимог про стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договорів оренди. Такі дії, за позицією представника позивача, свідчать про намагання уникнути відповідальності та ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Щодо листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року представник позивача зазначив, що цей документ має загальний інформаційний характер, адресований невизначеному колу осіб і не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору оренди землі. Сам по собі такий лист не доводить причинно-наслідковий зв`язок між військовою агресією рф та неможливістю виконання саме цього зобов`язання. 
Представник позивача вказав, що за умовами договору сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо доведе відсутність своєї вини. Водночас Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не направляло орендодавцю повідомлень про неможливість використання земельної ділянки та не доводило до відома позивача обставини, на які посилається як на непереборну силу.
Розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації від 31 жовтня 2023 року № 163, від 06 лютого 2024 року № 29 та від 18 квітня 2024 року № 154, на які послався відповідач, представник позивача не вважає доказами непридатності земельної ділянки для використання. Цими розпорядженнями надавалися пільги з місцевих податків і зборів на території Новорайської сільської територіальної громади, однак вони не підтверджують неможливість виконання відповідачем приватноправових зобов`язань за договором оренди землі.
Представник позивача зазначив, що воєнний стан на території України сам по собі не означає неможливості здійснення підприємницької діяльності, отримання прибутку та виконання договірних зобов`язань. Власники земельних ділянок, які постраждали від окупації, руйнувань і втрати майна, фактично позбавлені орендної плати як джерела доходу, тоді як відповідач утримує земельні ділянки та не дає можливості передати їх іншому добросовісному орендарю.
Доводи відповідача про забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та необхідність розмінування представник позивача вважає спростованими листом Новорайської СВА та відповідями суб`єктів господарювання, які здійснюють обробіток земель на території Новорайської громади.
За інформацією Новорайської СВА, земельні ділянки, які належать громадянам-власникам земельних часток (паїв) та перебувають в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», орендарем не використовуються, їх обробіток не здійснюється, орендна плата та податкові платежі не сплачуються. Також Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не брало участі в обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, які перебувають у його оренді, а вказані земельні ділянки не віднесені до ділянок, забруднених або ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами.
З огляду на це представник позивача вважає, що попри можливі загрози сільськогосподарські підприємства працюють на території громади, обробляють земельні ділянки, вирощують продукцію, сплачують податки та орендну плату. Натомість дії відповідача представник позивача розцінює як ухилення від виконання зобов`язань за договором оренди землі.
Щодо постанови Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 650/3776/24 представник позивача зазначив, що її врахування без дослідження всіх обставин конкретної справи може призвести до порушення права позивача на справедливий і неупереджений судовий розгляд. Кожна справа має вирішуватися з урахуванням її фактичних обставин та доказів.
З огляду на наведене представник позивача вважає позовні вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
У додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 07 червня 2024 року № 740 затверджено порядок ведення реєстру територій, забруднених або ймовірно забруднених вибухонебезпечними предметами, та введено в дію відповідну геоінформаційну систему, якій відповідає інтерактивна карта ДСНС.
За даними інтерактивної карти ДСНС, територія Новорайської селищної територіальної громади є місцем, де виявлені або ймовірно знаходяться вибухонебезпечні предмети. Аналогічний висновок, за доводами представника відповідача, міститься у постановах Миколаївського апеляційного суду від 14 жовтня 2025 року та 15 жовтня 2025 року у справах № 485/688/25 і № 485/582/25.
Відстань від Новорайської селищної територіальної громади до Горностаївської сільської ради Каховського району Херсонської області, яка перебуває в окупації рф, становить близько 20 км. Цю обставину представник відповідача пов`язав із небезпекою використання спірної земельної ділянки.
Неможливість проведення посівної кампанії, збору врожаю та ведення господарської діяльності на земельній ділянці представник відповідача обґрунтував її забрудненням вибухонебезпечними предметами, можливістю замінування, а також щоденними атаками FPV-дронів і ракет, що створюють реальну загрозу життю працівників підприємства.
З огляду на ці обставини представник відповідача вважає, що орендар не відповідає за неможливість використання земельної ділянки у розумінні частини шостої статті 762 ЦК України, а тому в нього відсутній обов`язок сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою.
На судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.
На судове засідання представник відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд». Про причини неявки суд не повідомив. 
З огляду на викладені обставини, а також враховуючи, що сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, не з`явилися до суду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у матеріалах справи доказами та письмовими поясненнями сторін.
Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи є необґрунтованим, оскільки саме по собі посилання на звільнення попереднього представника та вирішення питання про його заміну не підтверджує наявності об`єктивних перешкод для участі Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у судовому засіданні, подання письмових пояснень чи забезпечення участі іншого представника. До клопотання не додано доказів, які б підтверджували неможливість участі відповідача у розгляді справи 11 травня 2026 року, а відповідач як юридична особа не позбавлений можливості здійснювати самопредставництво або залучити іншого представника. За таких обставин підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені учасниками доводи, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 11,3 га з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована за межами селища Новорайськ на території Новорайської територіальної громади Бериславського району Херсонської області.
Право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ХС № 018349 від 25 травня 2001 року, а також інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
11 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005. Договір зареєстровано у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель 11 грудня 2007 року вчинено запис за № 4АА002118-040771500014.
11 вересня 2015 року між ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, за яким права та обов`язки орендаря за договором оренди землі перейшли до Приватного підприємства «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС».
28 грудня 2017 року між ОСОБА_1 , Приватним підприємством «ЮТС-АГРОПРОДУКТ ПЛЮС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду № 700420 до договору оренди землі. За цією додатковою угодою права та обов`язки орендаря перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а договір оренди землі викладено в новій редакції.
Відповідно до нової редакції договору оренди землі в оренду передано земельну ділянку площею 11,0300 га з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005, розташовану на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди за цим договором зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», номер запису про інше речове право 11823050.
За пунктом 3.1 договору оренди землі, у редакції додаткової угоди № 700420 від 28 грудня 2017 року, строк дії договору визначено до 31 грудня 2027 року.
Згідно з пунктом 2.4 договору оренди землі нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 238 058,74 грн.
Відповідно до пункту 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,18 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди.
Пунктом 4.5 договору оренди землі передбачено, що орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року.
За пунктом 9.1 договору орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За пунктом 9.4 договору орендар зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим договором платежі.
Річний розмір орендної плати за користування земельною ділянкою становить 9 950,85 грн, виходячи з розрахунку: 238 058,74 грн х 4,18 % = 9 950,85 грн.
За 2022, 2023 та 2024 роки розмір орендної плати за користування земельною ділянкою становить 29 852,55 грн, виходячи з розрахунку: 9 950,85 грн х 3 роки = 29 852,55 грн.
Докази нарахування та сплати ОСОБА_1 орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005 за 2022, 2023 та 2024 роки у матеріалах справи відсутні.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звертався до орендаря щодо погашення заборгованості з орендної плати, однак питання виплати орендної плати врегульовано не було.
Новорайська сільська військова адміністрація Бериславського району Херсонської області у відповіді на адвокатський запит повідомила, що земельні ділянки, які належать громадянам - власникам земельних часток (паїв) та перебувають в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», орендарем не використовуються, їх обробіток не здійснюється, орендна плата та податкові платежі не сплачуються.
У цій же відповіді зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», за наявною інформацією, не брало участі в обстеженні та розмінуванні земельних ділянок, які перебувають в оренді підприємства. Обстеження та очищення земельних ділянок здійснювалося відповідними військовими групами з розмінування за ініціативою Херсонської обласної військової адміністрації в межах гуманітарного розмінування території громади. Земельні ділянки не віднесені до ділянок, які забруднені або імовірно забруднені вибухонебезпечними предметами.
Також Новорайська сільська військова адміністрація повідомила, що окремі інші користувачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення співпрацювали з військовими групами гуманітарного розмінування, сприяли обстеженню земельних ділянок та продовжують використовувати власні або орендовані земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
З відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ЛАЙФ 2023» вбачається, що це підприємство з 2023 року здійснює господарську діяльність, у тому числі на території Новорайської територіальної громади, обробляє земельні ділянки, у разі необхідності залучає спеціалістів для їх обстеження на предмет наявності вибухонебезпечних предметів та виплачує орендну плату орендодавцям.
З відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Додола 2021» вбачається, що після деокупації Херсонської області 11 листопада 2022 року підприємство відновило господарську діяльність на території Новорайської та Борозенської територіальних громад. У разі виявлення потенційної загрози безпечному використанню земельних ділянок підприємство організовувало їх огляд фахівцями, співпрацювало на договірній основі з Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державним підприємством «Укроборонсервіс», а також користувалося послугами гуманітарного розмінування, що надавали місцеві територіальні громади. Орендна плата за договорами оренди землі за 2023 та 2024 роки цим підприємством виплачена повністю.
Відповідно до розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 31.10.2023 № 163 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на 2022–2023 роки», Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання за період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року.
У розпорядженні також зазначено, що земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, не є об`єктом оподаткування у визначений період. Вказано, що відповідні земельні ділянки не підлягають оподаткуванню на території Новорайської сільської територіальної громади в період з 01 березня 2022 року по 31 грудня 2023 року.
Відповідно до розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 06 лютого 2024 року № 29 «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на І квартал 2024 року», встановлено, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги щодо нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб та мінімального податкового зобов`язання на період з 01 січня 2024 року по 31 березня 2024 року.
Окрім того, у зв`язку з потенційним забрудненням вибухонебезпечними предметами, земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, що перебувають у користуванні вказаного товариства, визнано такими, що не є об`єктом оподаткування у зазначений період. У розпорядженні також вказано кадастрові номери цих земельних ділянок.
Відповідно до розпорядження начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 18 квітня 2024 року № 154 «Про нову редакцію розпорядження начальника сільської військової адміністрації «Про надання пільг ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» із місцевих податків та зборів на території Новорайської сільської територіальної громади на І квартал 2024 року» № 29 від 06.02.2024 року», ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589) надано пільги з нарахування та сплати орендної плати за землю комунальної власності, а також з єдиного податку четвертої групи для юридичних осіб на 2024 рік — з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року. Пільги надані на земельні ділянки загальною площею 12 338,0283 га, із зазначенням кадастрових номерів, з урахуванням наявності на території підприємства потенційної загрози забруднення вибухонебезпечними предметами.
Відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до відповідного переліку було включено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589), юридична адреса: вул. Промислова, буд. 3, с. Новорайськ, Новорайська сільська територіальна громада, Бериславський район. Зазначене розпорядження підлягало затвердженню на сесії обласної ради, що прямо вказано в пункті 2 цього нормативного акта.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, передбачено обов`язок орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. Вказана норма кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка надає орендодавцю право вимагати своєчасного внесення орендної плати.
На підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний у разі невиконання орендарем своїх зобов`язань, визначених статтями 24, 25 цього закону та умовами договору.
Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до пункту «д» статті 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 10 постанови від 06 березня 2024 року у справі № 902/1207/22, провадження № 12-80гс23, зробила наступний висновок щодо застосування норм права: «Застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним. 
Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору). 
Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії. 
Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340- IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. 
Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі № 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі».
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином, належними сторонами, у передбачений законом чи договором спосіб та термін, за відповідною ціною і інше. Вказані умови є істотними для зобов`язальних правовідносин, а отже повинні виконуватися безумовно, у точній відповідності до умов договору.
Земельним кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею. Ця норма Земельного кодексу України кореспондується зі статтею 24 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в укладеному Договорі оренди землі, а саме в п 29- «Орендодавець має право вимагати від орендаря в повному обсязі внесення орендної плати» та п.32 - «Орендар зобов`язаний розраховуватися з Орендодавцем по орендній платі».
На підставі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України «Про оренду землі» та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Аналогічна умова зазначена у пункті 12.3 Договору оренди землі (у редакції від 26.12.2023 року). 
У зв`язку з цим, прострочення виплати орендної плати за користування земельною ділянкою в 2022, 2023 та 2024 роках, є невиконанням обов`язків відповідача, передбачених договором оренди землі, що відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання Договору оренди землі. 
Відповідно до ч. 1. ст. 2 Закону України «Про оренду землі» до інших законодавчих актів, що регулюють відносини щодо оренди земельної ділянки відносяться положення Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушення зобов`язань, а саме його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, є підставою для розірвання договору. 
Загальною умовою виконання цивільно-правових зобов`язань, відповідно до ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. 
Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
При погоджені з відповідачем строку сплати орендної плати за користування земельними ділянками, який відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» є істотною умовою договору оренди землі, позивач розраховував на своєчасне отримання орендної плати за землю у відповідному розмірі. А отже в зв`язку з порушенням строку сплати орендної плати, сторона орендодавців була позбавлена можливості отримання матеріальних благ, на які розраховувала при укладені Договору оренди землі.
Систематичне порушення строків сплати орендної плати відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України є підставою припинення права користування земельною ділянкою. Отже договір оренди землі можливо розірвати лише у разі систематичного порушення строків сплати орендної плати, разове порушення умов договору не є підставою для його розірвання. Несплата орендної плати, а також невиконання обов`язку щодо нарахування та сплати щорічних інфляційних витрат відповідачем є підставою для розірвання Договору оренди землі. Із зазначеного питання є відповідна позиція Верховного Суду України, викладена в постановах від 12 грудня 2012 року справа № 6-146цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року № 6-1449цс17 і яка в силу ст. 263 ЦПК України повинна враховуватись судами при прийнятті рішення.
Сам факт систематичного порушення Договору оренди землі щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №484/301/18, провадження №61-39488ск18.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки; строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.
Згідно з положеннями статей 21, 22 зазначеної редакції Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). 
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Незалежно від того, несплата орендної плати була в повному обсязі або в частині. 
Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди». Такого висновку дійшла об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, провадження № 61-41932сво18. Схожі висновки зроблено Верховним Судом у постановах від 17 червня 2021 року, справа № 485/784/20, провадження № 61-3760св21, та від 10 вересня 2021 року, справа № 650/628/19-ц, провадження № 61-21777св19.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до статті 4 ЦПК України, статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Зважаючи на вищевказані обставини, згідно з Договором оренди землі, Відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендодавцю орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки.
Відповідно до Договору оренди землі б/н від 11 грудня 2007 року, зареєстрованого за № 4АА002118-040771500014, у редакції додаткової угоди № 700420 від 28 грудня 2017 року орендна плата за земельну ділянку з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005 становить 4,18 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 238 058,74 грн, у зв`язку з чим розмір орендної плати складає 9 950,85 грн за один рік користування.
З урахуванням несплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки загальна сума заборгованості з орендної плати складає 29 852,55 грн.
Отже, Відповідач зобов`язаний був нарахувати та сплатити орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки до 31 грудня кожного поточного року, однак цього не виконав.
Матеріали справи не містять жодних доказів сплати орендної плати відповідачем, зокрема – платіжних документів, квитанцій або іншої інформації, що свідчила б про виконання ним грошового зобов`язання за договором. Водночас, представник позивача послідовно й обґрунтовано заперечує факт надходження будь-яких коштів у рахунок орендної плати за 2022-2024 роки, посилаючись на конкретні умови договору, розрахунок заборгованості.
Крім того, у відзиві представник відповідача ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не заперечує той факт, що орендна плата за договором оренди землі за 2022-2024 роки позивачу не сплачувалась, однак посилається при цьому на обставини непереборної сили (форс-мажор), зокрема: окупацію території, на якій розташована спірна земельна ділянка, неможливість її використання через потенційну загрозу мінування, втрату доступу до майна підприємства, які, на думку відповідача, звільняють його від обов`язку сплачувати орендну плату за вказані періоди.
Суд не погоджується з наведеними у відзиві доводами представника відповідача в частині причин невиконання договірних зобов`язань щодо виплати орендної плати за 2023 рік та 2024 рік, зважаючи на встановлені у справі обставини, умови укладеного договору оренди землі, положення чинного законодавства, а також відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність законних підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за відповідний період.
За своєю сутністю цивільно-правова відповідальність означає виникнення у особи обов`язку майнового характеру, якого не було до вчинення правопорушення. У статті 617 ЦК України містяться підстави звільнення (випадок, непереборна сила) саме від відповідальності за порушення зобов`язання, а не за виконання договірного зобов`язання. Тому стаття 617 ЦК України не може бути застосована як підстава, що виключає виконання договірного зобов`язання (постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року в справі № 757/58385/16-ц).
Усталеним як в цивілістичній доктрині, так і судовій практиці під принципами виконання зобов`язань розуміються загальні засади, згідно з якими здійснюється виконання зобов`язання. Як правило виокремлюється декілька принципів виконання зобов`язань, серед яких: належне виконання зобов`язання; реальне виконання зобов`язання; справедливість добросовісність та розумність (частина третя статті 509 ЦК України). Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмету; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці (постанова Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц).
У постанові від 13 березня 2024 року у справі № 686/16312/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зауважив, що на рівні норм ЦК України законодавець не внормував застосування конструкції форс-мажору в цивільних відносинах. Традиційно в цивільних відносинах форс-мажор є договірною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності. Проте це не перешкоджає учасникам цивільного обороту врегулювати свої відносини з врахуванням принципу свободи договору.
Очевидно, що за допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема: застосування конструкції форс-мажору в своїх відносинах (на які випадки поширюється форс-мажор, які правові наслідки існування форс-мажору (наприклад, право на зміну чи розірвання договору); чим підтверджується форс-мажор; чи впливає існування форс-мажору на виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі такого договору; як позначається існування форс-мажору на строках виконання цивільно-правового зобов`язання, яке виникло на підставі договору.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 внаслідок військової агресії російської федерації проти України введено воєнний стан в Україні строком на 30 діб з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року. Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.
У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану (пункт 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022).
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21».
З початку 2014 року мала місце збройна агресія російської федерації, яка розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності. І на даний час російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації. […] Зазначений факт розглядається як загальновідомий для обох сторін. Факт військової агресії визнаний на національному рівні, в тому числі в Законах України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», «Про внесення змін до деяких законів України щодо підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене в районі відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення антитерористичної операції», Постановах Верховної Ради України «Про Звернення Верховної Ради України до парламентів іноземних держав, парламентських асамблей міжнародних організацій щодо засудження триваючої агресії російської федерації проти України», «Про Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання російської федерації державою-агресором», «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії російської федерації та подолання її наслідків», Рішеннями Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» тощо ( постанова Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 липня 2019 року у справі № 911/1897/18).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 ЦПК України).
Відповідач, обґрунтовуючи свої заперечення посилається на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2924/02.0-7.1.
Так, в цьому листі, розміщеному на офіційному сайті, Торгово-промислова палата України на підставі статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відповідно до статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Згідно з наведеними положеннями закону та висновками Верховного Суду у разі, якщо боржник (у даному випадку орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ») посилається на причину невиконання зобов`язання на наявність обставин, які він вважає форс-мажорними, він має надати докази того, що саме ці обставини перешкодили йому у виконання зобов`язань.
З матеріалів справи встановлено, що Товариство обмежилось лише посиланням на військові дії на території України та Херсонської області зокрема, але не надало доказів на підтвердження того, які саме обставини (окупація територій, де розташовані орендовані земельні ділянки; їх безпосередня близькість до зони бойових дій тощо) вплинули на господарську діяльність підприємства. Представник відповідача не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом. Також відсутні докази отримання відповідачем відповідного сертифікату Торгово-промислові палати в Україні із засвідченням таких обставин.
Суд вважає, що той факт, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не здійснювалася посівна кампанія в 2023 році та в 2024 році, не може свідчити про те, що таке рішення уповноважених представників підприємства було обумовлене саме обставинами непереборної сили та його наслідком має бути фактично одностороння відмова від виконання своїх обов`язків за договором оренди.
Крім того, з боку представників ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не було направлено орендодавцю жодного повідомлення про неможливість використання вказаної земельної ділянки впродовж 2023 та 2024 років, відомості щодо виникнення обставин непереборної сили до відома позивача доведені не були.
Відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України28 лютого 2025 року № 376 територія Новорайської селищної територіальної громади, на якій розташована, зокрема спірна земельна ділянка, була тимчасово окупованою в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року.
Тобто протягом 2023 року та 2024 року відповідна територія не передбачала перешкод, пов`язаних із збройним конфліктом або тимчасовою окупацією. Після деокупації території в листопаді 2022 року, жодних обмежень, що могли б перешкоджати використанню земель для господарської діяльності, не існувало.
Обставини, пов`язані із потенційним замінуванням, про які зазначає представник відповідача, не можуть свідчити про існування для нього об`єктивних перешкод у використанні даною земельною ділянкою. Процедура розмінування та приведення відповідних земельних ділянок у стан, придатний для господарської діяльності, вже передбачає активну поведінку орендаря, яка включає звернення до відповідних компетентних органів для організації обстеження земель, ініціювання процедур розмінування та вжиття інших необхідних заходів для забезпечення використання цих земель. Орендар, як сторона, яка володіє правом користування земельною ділянкою, має вирішити питання щодо розмінування та привести земельну ділянку в стан, придатний для сільськогосподарської діяльності.
Крім того, якщо орендар зіткнувся з об`єктивними перешкодами, він мав звернутися до орендодавця, повідомити про ці обставини та обговорити можливі заходи для вирішення проблеми. Однак, суду не надано доказів того, що орендар ініціював відповідні процедури, звертався до компетентних органів чи подав конкретні заяви щодо обстеження і розмінування земель. Він не виявив належної активності, і саме тому земельні ділянки не були оброблені, а зобов`язання за договором оренди не виконувались.
Загальновідомі факти свідчать, що на відповідній території інші особи, які проявили активну господарську поведінку, вже досягли розмінування земельних ділянок, і ці землі використовуються в сільськогосподарських цілях не перший рік. Тому в даному випадку суд не може констатувати, що орендар не міг використовувати вказані земельні ділянки через об`єктивні причини, оскільки він сам не вжив належних заходів для вирішення цієї ситуації.
Крім того, в даному випадку суд враховує, що земля є спеціальним предметом, який за своїми природними властивостями вимагає постійної опіки та догляду. Договірні відносини, що виникають між орендодавцем і орендарем, передбачають певні права та обов`язки, які повинні виконуватись належним чином. Весь масив обов`язків щодо подальшого використання земельної ділянки в першу чергу покладається на орендаря, який має право користування цією земельною ділянкою. Оскільки власник земельної ділянки, передаючи її в оренду, не має права користуватися нею, ініціатива щодо використання та догляду за земельною ділянкою повинна виходити від орендаря.
Однак, в даному випадку орендар обрав пасивну позицію і не вжив належних заходів для активного використання землі, зокрема не організував обстеження та розмінування ділянки, не звернувся до орендодавця з відповідними запитами або пропозиціями щодо вирішення проблеми. Тому орендар не виконав свої зобов`язання за договором оренди та не забезпечив належне використання земельної ділянки, не маючи для цього об`єктивних перешкод.
В цьому контексті суд також враховує загальні приписи щодо істотності порушень умов договору, що містяться в Цивільному кодексі України. Згідно з положеннями статті 651 ЦК України, договір може бути розірваний за рішенням суду, якщо одна зі сторін істотно порушила умови договору, і таке порушення призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотним порушенням є таке, що суттєво порушує баланс прав і обов`язків сторін, викликаючи серйозні наслідки для виконання договору, що в свою чергу ставить під загрозу подальше виконання його умов. Враховуючи це, суд має ретельно оцінити всі обставини справи, наслідки порушення та ступінь довіри до контрагента, перш ніж приймати рішення щодо розірвання договору оренди землі.
За описаних обставин, які стосуються поведінки орендаря впродовж 2023 та 2024 років, очевидним є те, що орендар самоусунувся від виконання своїх обов`язків орендаря, вживає усіх заходів, як для невиплати орендної плати, так і для залишення спірної земельної ділянки, створюючи штучні перешкоди для її повернення. Зокрема, це вбачається з того, що відповідачем вже після вжиття позивачем заходів щодо судового розв`язання спору було укладено договір відчуження права оренди на користь іншої юридичної особи, щодо якої жодних даних про господарську діяльність або інтерес цієї юридичної особи до вказаної земельної ділянки в матеріалах справи немає. Це свідчить про те, що орендар фактично втратив довіру, і подальше перебування спірної земельної ділянки вже у нового орендаря не дає підстав для очікувань, що вона буде використовуватися в майбутньому, а також що орендодавець отримає орендну плату за майбутні роки в добровільному порядку. З огляду на ці обставини, суд має підстави для висновку, що збереження договору оренди в умовах такої поведінки орендаря є неможливим, оскільки це порушує баланс прав та обов`язків сторін і фактично ставить під загрозу подальше виконання договору.
Що стосується посилання представника відповідача на розпорядження органів місцевого самоврядування щодо надання пільг з місцевих податків і зборів, зокрема й орендної плати за землю, суд зазначає таке.
Відповідно до змісту розпоряджень начальника Новорайської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області (від 31.10.2023 №163, від 06.02.2024 №29, від 18.04.2024 №154), пільги зі сплати орендної плати стосуються земель комунальної власності, наданих в оренду, — тобто відносин, у яких орендодавцем виступає територіальна громада. Натомість спірна земельна ділянка, яка є предметом спору, перебуває у приватній власності позивача, що підтверджується належними правовстановлюючими документами, і не належить до земель комунальної форми власності. Відтак, положення вказаних розпоряджень щодо звільнення від орендної плати на ці відносини не поширюються.
Щодо вказівки у розпорядженнях на те, що окремі земельні ділянки не є об`єктом оподаткування у зв`язку з потенційним забрудненням вибухонебезпечними предметами, суд зазначає, що йдеться саме про потенційну загрозу, яка сама по собі не свідчить про наявність фактичного забруднення, яке б унеможливлювало використання спірної земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідачами не надано жодного акту технічного обстеження, сертифіката чи іншого документа, що підтверджував би реальний техногенний стан ґрунту або визнання спірної земельної ділянки непридатною до використання.
Таким чином, наведені розпорядження не звільняють ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від обов`язку сплати орендної плати саме за спірну земельну ділянку, яка є приватною власністю і не віднесена до земель комунальної форми власності, а потенційна загроза забруднення не може тлумачитися як безумовна підстава для звільнення від виконання грошового зобов`язання за договором оренди.
Крім того, сприяння суб`єкту господарювання шляхом надання пільг з оподаткування (у тому числі звільнення від сплати земельного податку або мінімального податкового зобов`язання), як це передбачено відповідними розпорядженнями органів місцевого самоврядування, жодним чином не впливає на зміст та виконання договірних зобов`язань між орендодавцем і орендарем.
Оподаткування та договірні відносини регулюються різними правовими інститутами. Норми податкового законодавства, які визначають порядок нарахування і сплати податку за землю, не мають впливу на зобов`язання сторін, що виникли з договору оренди землі приватної власності. Звільнення від земельного податку — це публічно-правовий захід, спрямований на зменшення податкового навантаження, а не на звільнення від обов`язку сплачувати орендну плату, яка є елементом приватно-правового зобов`язання, погодженого сторонами в договорі.
Таким чином, навіть за умов надання податкових пільг, договір залишається чинним, а орендар зобов`язаний виконувати всі його істотні умови, зокрема щодо сплати орендної плати, визначеної в розмірі, строках і порядку, погоджених сторонами. 
Що стосується покликань представника відповідача на дані, які містяться в інтерактивній мапі територій, потенційно забруднених вибухонебезпечними предметами, суд, відповідно до частини сьомої статті 85 ЦПК України, здійснив огляд зазначеного веб-ресурсу.
Встановлено, що за веб-адресою https://mine.dsns.gov.ua/ розміщено інтерактивну мапу територій, які потенційно можуть бути забруднені вибухонебезпечними предметами. Вказана мапа дозволяє здійснювати огляд інформації у реальному часі та відображає актуальні на момент огляду дані щодо ймовірних небезпечних ділянок.
Разом з тим, зазначена мапа не містить історичних даних про стан територій у минулі періоди часу, зокрема на період, який є предметом судового розгляду, а також не підтверджує факт реального забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами, а лише відображає потенційний ризик такого забруднення.
Що стосується посилань представника відповідача на постанови Миколаївського апеляційного суду та Херсонського апеляційного суду, суд зазначає, що у даному випадку мова не йде про висловлення правової позиції, яка є обов`язковою до застосування судами нижчих інстанцій у розумінні статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Крім того, кожна справа розглядається судом з урахуванням конкретних фактичних обставин, наявних доказів та умов укладення договору, а тому правові висновки, викладені у наведених судових рішеннях, не можуть автоматично застосовуватись до спірних правовідносин у цій справі.
Обставини, встановлені під час розгляду даної справи, свідчать, що представник відповідача не довів факту наявності обставин, на які посилався у відзиві, зокрема щодо наявності форс-мажорних обставин або неможливості використання земельної ділянки, у зв`язку з чим доводи відповідача не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.
Отже, зважаючи на систематичне невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, за договором оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, який укладено між сторонами та діяв впродовж вказаного періоду часу, наявні підстави для стягнення вказаної заборгованості та розірвання договору оренди, у зв`язку з чим позов в цій частині слід задовольнити.
Оскільки, як суд зазначив вище, орендар зобов`язаний був нарахувати орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005 у розмірі 9 950,85 грн за 2023 рік та у розмірі 9 950,85 грн за 2024 рік, а також встановлено факт порушення орендарем обов`язку щодо виплати орендної плати за вказані періоди, стягненню підлягає орендна плата, нарахована за 2023 та 2024 роки, у загальній сумі 19 901,70 грн, що складається із суми зазначених орендних платежів.
При цьому вказана заборгованість підлягає стягненню без врахування податків та зборів, передбачених чинним законодавством, оскільки у матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем обов`язку податкового агента щодо обчислення, утримання та вирахування із суми орендної плати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які мали бути враховані при виплаті доходу орендодавцю.
Відповідно до підпункту 170.1.1 пункту 170.1 статті 170 Податкового кодексу України, податковим агентом платника податку – орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки є орендар. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, податковий обов`язок полягає, зокрема, в обчисленні та утриманні податку податковим агентом при нарахуванні доходу, а також у перерахуванні відповідних сум до бюджету.
Разом із тим, у справі відсутні належні докази того, що відповідач при нарахуванні орендної плати виконав ці обов`язки. У зв`язку з цим суд виходить із того, що стягненню підлягає повна сума визначеної договором орендної плати без її зменшення на податкові платежі.
Питання ж про те, чи підлягає відповідна сума орендної плати оподаткуванню, а також — чи може відповідач скористатися податковою пільгою, наданою розпорядженням органу місцевого самоврядування, має бути вирішено на стадії виконання судового рішення. Саме під час фактичного виконання зобов`язання з виплати орендної плати відповідач зобов`язаний обчислити належні до утримання податки, з урахуванням можливих пільг, і утримати їх із загальної суми, що підлягає перерахуванню позивачу.
Що стосується вимог позивача щодо стягнення орендної плати за користування вказаною земельною ділянкою впродовж 2022 року, суд зазначає, що вищенаведені обставини стосовно перебування спірної земельної ділянки на території, яка відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України28 лютого 2025 року № 376 була тимчасово окупованою в період з 09 квітня 2022 року по 11 листопада 2022 року, свідчать про те, що орендар ТОВ «ЮТС-Агропродукт» не міг користуватися нею впродовж вказаного періоду із незалежних від нього причин і як наслідок, з урахуванням сезонного виду господарства, не міг провести посівну кампанію та кампанію щодо збору врожаю.
Такі обставини свідчать про необхідність застосування в даному випадку положень частини шостої статті 762 ЦК України, відповідно до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
На цій підставі вказані вимоги у відповідній частині задоволенню не підлягають.
Разом з цим, суд зазначає, що відсутність вини орендаря щодо невиплати орендної плати за 2022 рік, тобто неумисне допущення ним порушення відповідних умов договору, хоча враховане при розгляді даної справи, проте не впливає на наявність підстав для задоволення вимоги про розірвання договору оренди, адже в даному випадку невиплата орендної плати в повному обсязі за 2023 рік та 2024 рік утворює систематичність порушення строків сплати орендної плати, аналіз щодо чого судом був наведений.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням договору відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 651 ЦК України. Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що несплата за вказаний період була спричинена форс-мажорними обставинами або іншими незалежними від відповідача причинами, які б унеможливлювали виконання його зобов`язань. Крім того, заборгованість за період з 2023 ро 2024 рік підлягає стягненню без врахування податків та зборів, оскільки відповідач не надав доказів виконання обов`язку податкового агента щодо їх утримання та перерахування. В іншій частині позовних вимог слід відмовити відповідно до частини шостої статті 762 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позов задоволено частково, судові витрати у вигляді судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив судовий збір за дві вимоги (немайнового та майнового характеру) по 968,96 грн, з яких: вимога про розірвання договору задоволена повністю, а вимога про стягнення заборгованості з орендної плати задоволена частково.
У зв`язку з цим, судові витрати понесені позивачем в розмірі 968,96 грн за вимогу немайнового характеру слід стягнути з відповідача повністю.
А судові витрати понесені позивачем в розмірі 968,96 грн за вимогу майнового характеру слід стягнути з відповідача з урахуванням пропорційного розміру задоволеної вимоги.
Позовні вимоги щодо стягнення орендної плати в розмірі 29 852,55 грн були задоволені в частині 19 901,70 грн, що становить 66,67 % від заявленої суми. У зв`язку з цим, із сплаченої суми судового збору за цю вимогу в сумі 968,96 грн компенсації за рахунок відповідача підлягає сума в розмірі 645,97 грн.
Тобто, за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню сума судового збору в розмірі 1 614,93 грн.
Зважаючи на викладене, враховуючи вказані положення цивільного законодавства та керуючись статтями 12, 13, 141, 209, 259, 263 – 265 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся представник - адвокат Іщук Надія Ростиславівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди – задовольнити частково.
Розірвати договір оренди землі б/н від 11 грудня 2007 року зареєстрований від 11.12.2007 за №4АА002118-040771500014 зі змінами, в редакції згідно додаткової угоди від 28.12.2017 року № 700420, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 11823050, укладений між орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) та орендодавцем ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) щодо земельної ділянки площею 11,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 6520685200:04:028:0005, що розташована за межами села Новорайськ на території Новорайської ОТГ Бериславського району Херсонської області.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589, адреса місцезнаходження: Україна, 12402, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Оліївка, вул. Звягельська, будинок 19А) заборгованість з орендної плати за землю за 2023 рік та 2024 рік в розмірі 19 901,70 грн, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), згідно договору оренди землі б/н від 11 грудня 2007 року зареєстрований від 11.12.2007 за №4АА002118-040771500014 зі змінами, в редакції згідно додаткової угоди від 28.12.2017 року № 700420, номер запису в Державному реєстрі речових прав про інше речове право 11823050.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (адреса: Херсонська область, Бериславський район, с. Костирка, вул. Миру , буд.33, РНОКПП 2002709341) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на судовий збір в розмірі 1 614,93 грн.
В іншій частині позову відмовити.
В іншій частині судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 11 травня 2026 року.

Суддя:    __________________    О.О. Сікора