"25" травня 2026 р. Справа № 754/18949/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

25 травня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Лукач О.П.,
за участю секретаря Крюкової В.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Вишгород у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2025 до Деснянського районного суду міста Києва, засобами поштового зв`язку та за підписом представника позивача – адвоката Титаренка В.В., надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором 
№014-RO-82-246238625 від 19.12.2023 в сумі 133205,91 грн., а також судові витрати – сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу – 1400, 00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 19.12.2023 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RО-82-246238625, відповідно до якого Банк надає Клієнту послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою», для надання послуги споживчого кредиту Банк відкриває Клієнту поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах пункту 5 Заяви-Договору. Кредитний договір укладений за допомогою електронного підпису Позичальника. Відповідно до умов Кредитного договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 116 267,21 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір відступлення вимоги №114/2-67-F, у відповідності до якого АТ Райффайзен Банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» приймає належні Первісному кредитору Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за Кредитним договором №014-RO-82-246238625 від 19.12.2023, укладеним між Позичальником та Акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить: 133 205,91 (сто тридцять три тисячі двісті п?ять гривень 91 копійка), з яких:
115 430,43 гривень – сума заборгованості за кредитом; 17 775,48 гривень – сума заборгованості за процентами. Після відступлення ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Після відступлення права вимоги розмір заборгованості залишився незмінним. Позивач (новий кредитор) направив відповідачу Досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте, станом на дату подачі позову вказана Досудова вимога відповідачем в повному обсязі не виконана, у зв`язку з чим ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» звертається до суду з даною позовною заявою.
Після виконання судом вимог частин шостої та восьмої статті 187 ЦПК України, встановлено, що у реєстрі територіальної громади міста Києва особу відповідача не знайдено, а згідно відповіді №2009619 від 14.11.2025 щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з Луганської обл., м. Довжанськ, і офіційно, через відповідний орган реєстрації, 09.05.2025 зареєструвала місце свого перебування за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Так, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11.11.2025 цивільну справу №754/18949/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, передано до Вишгородського районного суду Київської області за територіальною підсудністю.
Матеріали цивільної справи надійшли до Вишгородського районного суду Київської області 27.01.2026 та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передано головуючому судді Лукач О.П. для розгляду.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 29.01.2026 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено до розгляду на 12.03.2026 о 09:45, про що повідомлено учасників провадження.
12.03.2026 до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача – адвокатом Титаренком В.В. подано заяву про розгляд справи без участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти прийняття заочного рішення по справі. 
У судове засідання, призначене на 12.03.2026, учасники провадження не з`явилися, при цьому судова кореспонденція, надіслана відповідачу на адресу зареєстрованого місця проживання, повернулась на адресу суду без вручення. 
З метою забезпечення участі відповідача під час розгляду справи та необхідністю здійснити його виклик до суду у порядку, встановленому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України, розгляд справи було відкладено на 14.05.2026 об 11:30, про що повідомлено учасників провадження судовими повістками, а відповідача, додатково, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, відповідно до вимог частини одинадцятої статті 128 ЦПК України.
У судове засідання, призначене на 14.05.2026, учасники провадження не з`явились.
Як убачається із матеріалів справи, конверт із судовою повісткою про виклик відповідача до суду, надісланий на адресу зареєстрованого місця проживання, повернувся до суду без вручення з причин «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, про що зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18.
Також, Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. А відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування.
Вирішуючи питання про можливість розгляду у справи у відсутності учасників провадження, суд враховує наявність клопотання представника позивача у прохальній частині позовної заяви про розгляд справи без його участі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення суду, вжиті судом заходи для забезпечення участі відповідача під час розгляду справи і положення пункту 4 частини восьмої та частини одинадцятої статті 128 ЦПК України щодо належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, а також відсутність підстав, встановлених статтею 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30.09.2022 у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Також, враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин у їх сукупності, судом встановлено, що 19.12.2023 між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-246238625, відповідно до якого банк надає клієнту послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою» для надання послуги споживчого кредиту банк відкриває клієнту поточний рахунок для виплат у гривнях на умовах п. 5 Заяви-договору (а.с. 5-9).
Згідно п.п. 2.1 – 2.3 вказаного Договору, Банк надає Клієнту Послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою». Для Надання Послуги споживчого кредиту Банк відкриває Клієнту Поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах пункту 5 Заяви-Договору. На умовах цієї Заяви-Договору, з Дати надання Кредиту, Банк зобов?язаний надати Клієнту Кредит в сумі 
116 267,21 гривень, а Клієнт зобов?язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Надання Кредиту може здійснюватися в один із наступних способів: Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на Поточний рахунок Клієнта, зазначений у пункті 2.2. Заяви-Договору. Клієнт доручає Банку здійснити в Дату надання Кредиту. Договірне списання коштів з Поточного рахунку у визначеній підпунктом 3.1.1. пункту 3.1. Заяви-Договору сумі на КР №262029620998; Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на КР з наступним відображенням операції надання Кредиту на КР через Поточний рахунок в Дату надання Кредиту (у разі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу). Для контролю за станом та рухом коштів по КР, Клієнт підключається до Послуги «Мобільний банкінг», яка передбачає направлення Клієнту SMS-повідомлень про стан КР та проведені по КР операції на фінансовий номер мобільного телефону Клієнта НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 3.1 Договору, мета кредиту — Кредит надається для: 1) власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника у розмірі 114 000,00 гривень; 2) оплати Клієнтом страхового платежу у розмірі 2 267,21 грн на користь ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА Життя», ліцензія серії АВ №483242 від 05.10.2009, страховим посередником якого виступає Банк.
Згідно п. 3.2. Договору строк Кредиту – 72 місяці(-ів), з 19.12.2023 (дата надання Кредиту) по визначену Графіком дату останнього Щомісячного ануїтетного платежу. 
Згідно п. 3.3 Договору процентна ставка фіксована і становить: 36,00% річних (може бути змінена в порядку та на умовах згідно підпункту 2.4.1. пункту 2.4. Заяви-Договору).
Дата сплати Щомісячного ануїтетного платежу — 19 числа кожного календарного місяця згідно Графіка (п. 3.4 Договору).
Відповідно до графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, реальна річна процентна ставка становить 43,89%, загальна вартість кредиту — 284 989, 40 грн. (а.с. 10-11).
Так, 19.12.2023 відповідач електронним підписом також підписала графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту, який є додатком №1 до Договору №014-RO-82-246238625 від 19.12.2023, заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» №014-RO-82-246238625 (а.с. 12), паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» (а.с. 13-14), заяву №014-RO-82-246238625 на приєднання до договору добровільного страхування життя та згоду на обробку даних (а.с. 15-16).
Обставини щодо надання (перерахування) грошових коштів відповідачу, як позичальнику, підтверджується випискою з банківського рахунку про рух коштів по картці позичальника за період з 19.12.2023 до 25.07.2024, в якій відображений розмір платежів, витрат та зарахувань (а. с. 20-21).
Внаслідок того, що відповідачем не виконані умови договору щодо повернення суми боргу і сплати відсотків, виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-246238625 від 19.12.2023, станом на 25.07.2024 складає 
133 205,91 грн., з яких: 115 430,43 грн. – заборгованість за кредитом, 17 775,48 грн. – заборгованість за проценти (а.с.22).
20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги № 114/2-67F, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк», як первісний кредитор, відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» за плату право грошової вимоги до боржників АТ «Райффайзен Банк», а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Райффайзен Банк» (а.с.23-27), що складає 857 кредитів, за якими загальний розмір заборгованості станом на 30.06.2024 складає 23 633 286,32 (а.с. 28, 29, 30).
Також, 22.07.2025 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» направлено  ОСОБА_1 досудову вимогу №1-125959 від 15.07.2025 про дострокове виконання зобов`язання за кредитним договором №014-RO-82-246238625 від 19.12.2023, сплативши борг у сумі 133 205,91 грн., у строк до 14.08.2025, однак відповідачем у добровільному порядку заборгованість погашено не було (а.с. 33-35).
Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено право кожної особи на судовий захист її порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу.
Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які регулюються положеннями Цивільного кодексу України щодо договору, зобов`язань, позики та кредиту.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилами статей 205, 207 ЦК України правочин може вчинятися у письмовій, у тому числі електронній формі, а правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у тому числі електронних, або якщо воля сторін виражена за допомогою електронного чи іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно зі статтями 626, 627, 628, 638 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов; зміст договору становлять погоджені сторонами умови, а договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов.
Особливості укладення електронних договорів визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статей 3, 11, 12 вказаного Закону електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі, а договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Як встановлено судом, Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-246238625 від 19.12.2023 укладений дистанційно в електронній формі та підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «446507».
Таким чином, укладений між сторонами договір відповідає вимогам чинного законодавства щодо форми правочину, а підписання договору одноразовим ідентифікатором свідчить про погодження відповідачем його умов.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник — повернути кредит та сплатити проценти.
З досліджених судом доказів убачається, що АТ «Райффайзен Банк»належним чином виконало умови договору в частині надання відповідачу кредитних коштів шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача. 
Відповідно до статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 610, 612 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання є його порушенням, а боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо не виконав його у строк, визначений договором або законом.
Згідно зі статтями 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, визначені договором, а позикодавець має право на одержання процентів від суми позики.
Судом встановлено, що відповідач належним чином умови договору не виконувала, кредитні кошти та проценти у визначені договором строки не повернула, у зв`язку із чим утворилась заборгованість.
Також судом установлено, що 20.02.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-67-F, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором 
№014-RO-82-246238625 від 19.12.2023.
Після набуття права вимоги позивачем жодних додаткових нарахувань за кредитним договором не здійснювалось.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги.
Згідно із частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у встановленому законом порядку.
Оскільки, відповідач не виконувала умови кредитного договору й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 133 205, 91 грн.
Щодо відшкодування відповідачем заявлених позивачем витрат по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., а також на правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн., суд дійшов такого.
Так, відповідно до положень статті 265 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання про судові витрати склад та розмір яких входить до предмета доказування в справі.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як встановлено судом, позивач, подаючи до суду позов, сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 4).
Оскільки позов ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» задоволено у повному обсязі, суд вважає, що відповідно до статті 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.
Згідно із пунктами 1–3 частини другої, частини восьмої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно із частинами першою та другою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: договору № 14/06/2023 про надання правової допомоги від 14.06.2023, укладеного між ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» та адвокатом Титаренком В.В.; додатку №1 до договору про надання правової допомоги №14/06/2023 від 14.06.2023; додаткової угоди №1 від 09.06.2025 до договору №14/06/2023 про надання правової допомоги від 14.06.2023; замовлення №1497 від 02.10.2025 до договору № 14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023; акту виконаних робіт від 02.10.2025 до замовлення №1497; платіжної інструкцією №2542 від 15.10.2025 про оплату за послуги з правничої допомоги за замовленням №1497 до договору №14/06/2023 від 14.06.2023; Ордеру серія АІ №2040502 від 30.10.2025 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 38-47).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що між позивачем та адвокатом склалися договірні відносини стосовно надання правової допомоги.
Частинами четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; з огляду на те, що позовні вимоги задоволено; позивач має договірні зобов`язання зі сплати витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1400,00 грн, суд вважає, що вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.
Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На переконання суду розмір таких витрат не є завищеним або таким, що явно не співмірний із наданими адвокатом послугами.
Керуючись статтями 11, 15, 16, 205, 207, 509, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 612, 626-629, 638, 639, 1048-1050, 1054 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-89, 133, 134, 141, 174, 258, 259, 263-265, 274, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором №014-RО-82-246238625 від 19.12.2023, у розмірі 133 205,91 гривень, з яких: 
115 430,43 гривень – заборгованість за кредитом; 17 775,48 гривень – заборгованість за процентами, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1400,00 гривень, а всього стягнути 137 633 (сто тридцять сім тисяч шістсот тридцять три) гривні 91 копійку. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 39508708, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: Луганська обл., м. Довжанськ, адреса місця проживання ВПО: АДРЕСА_1 .

Суддя          О.П. Лукач